‫- בפרקים הקודמים -‬
‫זואי איזבל לוי, בת 45.‬
‫למה לודו מתנהג מוזר?‬ ‫-מצאנו את אשתו על החוף הזה.‬
‫קיבלת את התיק של זואי לוי?‬ ‫-תיזהר.‬
‫מלאני?‬
‫אני ב-2025.‬
‫אצלי 1998.‬
‫אני באמת אמות בעוד 11 ימים?‬
‫אולי נוכל למנוע את זה.‬
‫הטבעת הזאת עם הפנינה. היא לא שלי.‬
‫זאת לא הייתה תאונה.‬
‫את נרצחת.‬
‫את מזהה את הטבעת הזאת?‬ ‫-זואי לא ענדה טבעות.‬
‫אולי מלאני וזואי לא היו הקורבנות היחידות.‬
‫נולוון גאקו. היא מתה ב-3 בפברואר, 2020.‬
‫שנעדכן את הבוסית?‬ ‫-הבוסית?‬
‫שמו של המפקד שלי היה לה גוף.‬ ‫עכשיו יש לנו מפקדת בשם יסמין בן סאלם,‬
‫בחיים לא שמעתי עליה,‬ ‫אבל נראה שהיא מכירה אותי מצוין.‬
‫בטוח יש עוד המון אפקטי פרפר כאלה.‬
‫תכיר את אווה.‬ ‫-אתה ופלו נפרדתם?‬
‫הרסתי את החיים של נתן ופלורנס.‬
‫אם נשנה את העבר,‬ ‫אני עלול לאבד את אשתי ואת בני.‬
‫מישהי אמרה לי שלודו ישקם את חייו,‬ ‫ומה שמה של אשתו לעתיד.‬
‫אדוני התובע, אני זקוקה למידע על מהגרת.‬
‫אני יודעת רק את שמה הפרטי.‬ ‫פרוונה רבאני.‬
‫קדימה, צרפת!‬
‫היי, מלו!‬
‫מלאני בגאן, כמומחית לכדורגל צרפתי,‬
‫מה התחזית שלך לגמר הערב?‬
‫שלוש-אפס לצרפת.‬
‫אל תיקח את המחשב שלי בלי רשות.‬
‫הבנת אותי?‬
‫סאם?‬
‫לך להתלבש. אנחנו מאחרים.‬
‫אתה לא צריך להסתיר אותם. זה בסדר.‬
‫מותר לך לצפות בזיכרונות שלך.‬
‫בערב של משחק הגמר,‬ ‫אמרתי למלאני שאני רוצה עוד ילד.‬
‫בן.‬
‫רציתי שנקרא לו זיזו.‬
‫ואיך היא רצתה לקרוא לו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם היית יכולה לחזור אחורה בזמן,‬ ‫ולהזהיר את המשפחה שלך מהפצצה,‬
‫היית עושה את זה?‬
‫כמובן.‬
‫אבל אם הם היו נשארים בחיים,‬ ‫לא הייתי באה לצרפת, ולא הייתי פוגשת אותך.‬
‫ולא היה לנו את אמבפה.‬
‫פרוונה רבאני, בואי איתי, בבקשה.‬
‫את בטוחה שזה לא סיכון גדול מדי?‬
‫החקירה במבוי סתום. זה כל מה שיש לנו.‬
‫בסדר. נשלח לך את הדוח.‬
‫יום טוב, כבוד השופטת.‬
‫אל תדאגי, פורסט, אני מטפל בזה.‬
‫קומנדר, איפה קסרון‬ ‫הוא לא אחראי על החקירה?‬
‫לא, הוא בבית החולים.‬
‫אשתו קיבלה צירי לידה‬ ‫בדיוק כשמחשק הגמר התחיל.‬
‫הוא העלה עשן!‬
‫ואיפה נתן לרווא?‬
‫לודוביק לא יכול לחקור אותה.‬ ‫הוא לא מטפל בחקירה הזאת.‬
‫ואנחנו נשואים.‬ ‫אסור לנו לעבוד ביחד, זה לא אתי.‬
‫נכון, אבל זאת החלטה שלך,‬ ‫את רצית שזה יבוצע במהירות.‬
‫אנחנו תקועים. לרווא בחופשה.‬
‫רק לודו פנוי. מה אני יכול לעשות?‬
‫פרוונה רבאני. זה השם?‬
‫בסדר.‬
‫אפשר להציע לך קפה?‬
‫לא? כלום?‬
‫- וורטקס -‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫-במעבדה מצאו טביעות על הטבעת של נולוון.‬
‫נו? יש התאמות?‬
‫- אין התאמות -‬
‫חרא. לא. שום דבר.‬
‫אגאת?‬
‫עשית דיגיטציה לתיק של נולוון?‬ ‫-עמיתי הדמיוני מטפל בזה.‬
‫תכיר את ז'אן-פרנסואה. למדנו ביחד בקולג'.‬
‫אני מתקשרת אליו כשיש לי יותר מדי עבודה.‬
‫טוב, לא. אני עובדת על התיק של מלאני.‬ ‫אי אפשר לטפל בהם בו זמנית.‬
‫אין לי כוחות על.‬
‫אני יודע שאנחנו מבקשים ממך הרבה.‬ ‫אנחנו באמת מעריכים את כל העבודה הקשה שלך.‬
‫אבל…‬
‫את טכנאית ה-VR הכי טובה בברסט.‬ ‫-היחידה.‬
‫גם זה.‬
‫תיקים כאלה דורשים זמן. לא היו אז רחפנים.‬
‫אני צריכה לסרוק את כל הצילומים,‬ ‫להרכיב את התמונות.‬
‫לקודד מחדש את הסרטונים‬ ‫ולעשות להם דיגיטציה.‬
‫לשחזר את זירת הפשע…‬ ‫-הבנתי.‬
‫מתי התיק של מלאני יהיה מוכן?‬ ‫-בעוד יומיים.‬
‫יומיים?‬ ‫-יומיים.‬
‫לתת עדיפות לתיק של נולוון?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫כן. אנחנו צריכים אותו.‬
‫לא נמצא שום דבר חדש בתיק של מלאני.‬
‫לא, אני לא מסכים. לא.‬
‫סביר שמלאני הייתה הקורבן הראשון.‬ ‫הפושע היה אז חסר ניסיון.‬
‫הוא בטח עשה כמה טעויות.‬ ‫סביר יותר שנמצא משהו אצל מלאני.‬
‫בסדר. אז מה אני עושה?‬
‫תמשיכי עם מלאני.‬
‫כן, תמשיכי איתה.‬
‫אני הולכת. ז'אן-פרנסואה, אתה בא?‬
‫גברת רבאני, את בת 18. נולדת בקאבול, נכון?‬
‫הגעת לצרפת עם המשפחה שלך?‬
‫הם נהרגו בפיגוע פצצה.‬
‫הקפה בשבילך?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-את מכירה אותו?‬
‫כן, הוא שכן שלי.‬
‫הוא שכן שלך. מתי ראית אותו לאחרונה?‬
‫אני לא יודעת. לפני חודש, אולי.‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫את יודעת מה הוא עושה למחייתו?‬
‫לא?‬
‫הוא גונב סחורות ממכולות. ואז מוכר אותן.‬
‫הוא עשה את זה שוב לפני שלושה שבועות.‬ ‫אבל משהו השתבש ומישהו מת.‬
‫את עדיין לא יודעת כלום?‬
‫לא.‬
‫את לא ממש עוזרת לנו.‬
‫את ממתינה לקבלת אשרת השהייה שלך?‬
‫זה יכול לקחת זמן.‬
‫אם תחזירו אותי לשם, אני אמות.‬
‫לודו? בוא לכאן.‬
‫תעצור את החקירה. עשיתי טעות.‬ ‫אין לה שום קשר לעומאר.‬
‫זאת בדיחה?‬
‫את ביקשת לערוך את החקירה הזאת.‬ ‫-כן. עשיתי פשלה, כמו שאמרתי.‬
‫רק רגע.‬
‫טאנגי התקשר אליי הבוקר,‬ ‫יום אחרי אליפות העולם, לא פחות,‬
‫למרות שאני לא מעורב בחקירה הזאת,‬ ‫כי את ביקשת ממנו, ועכשיו את משנה את דעתך?‬
‫מלו. אני מכיר אותך.‬
‫מה קורה?‬
‫החקירה הזאת מלחיצה אותך?‬
‫זאת לא העבודה. זה משהו אחר, נכון?‬
‫לא, זאת הפרשה עם הכנופיה.‬
‫החקירה תקועה כבר המון זמן. זה סיוט.‬
‫ביקשתי להזמין את הבחורה הזאת בלי סיבה.‬
‫בסדר. נתראה בבית הערב?‬
‫היי, מלו?‬
‫אנחנו אלופי העולם!‬
‫קראתם את התיק הרפואי של נולוון?‬
‫- נולוון גאקו‬ ‫3/2/2020 -‬
‫חבורות, שברים, שברים, חבורות.‬ ‫הבחורה התאשפזה שוב ושוב.‬
‫בכל פעם היא נותנת הסבר מטופש אחר.‬ ‫תאונה בבית. נפילה.‬
‫החבר שלה הכה אותה.‬ ‫-בטוח.‬
‫ראיתם את שמו של הבחור שליווה אותה?‬
‫סבסטיאן בריסה. מה אנחנו יודעים עליו?‬
‫- סבסטיאן בריסה -‬
‫הוא היה החבר שלה.‬
‫הוא מוזכר ביחס לתקיפה מינית.‬
‫מה האישום? יש לנו טביעות אצבעות?‬
‫לא, רק רישום ביומן.‬
‫למה לעזאזל לא חקרו אותו?‬
‫כי היה לו אליבי.‬
‫הוא היה בשוק של ארדש.‬ ‫-אין תיעוד לזה. אולי הוא בכלל לא היה שם.‬
‫לעזאזל!‬
‫יש חנות בשם "תכשיטי בריסה", ברחוב סיאם.‬
‫הם מוכרים את טבעת הפנינה?‬
‫אין להם אתר אינטרנט.‬ ‫-בוא נזוז.‬
‫אם נקבל טביעות אצבע ממנו, נדע.‬ ‫קים, תמצאי את המספר של בריסה.‬
‫תיידעי גם את השופטת.‬
‫כבוד השופטת.‬
‫ובכן, הבחורה האפגנית? קיבלת מה שרצית?‬
‫כן.‬
‫הזמנתי שולחן לארוחת הצהריים שלנו.‬ ‫ב-18 בחודש.‬
‫חשבתי שנוכל ללכת לשתות משהו קודם?‬
‫מצטערת. אין לי זמן.‬
‫רק רגע. אני לא לגמרי מבין מה אמרת לי כרגע.‬
‫אני יוצא מגדרי בשבילך, ושום דבר?‬
‫אני נשואה, ניקולא.‬
‫אני חייבת לספר לך! אתמול בלילה היה נהדר.‬ ‫הבחור היה מקסים.‬
‫אינטליגנטי, נאה.‬
‫ובגול השלישי הוא נישק אותי.‬
‫כן. רק אל תיסחפי יותר מדי.‬ ‫את יודעת שזה קורה לך לפעמים.‬
‫זה היה הגמר. אולי זה חסר משמעות.‬
‫אבל ההרגשה הייתה שם…‬ ‫-הוא הציע להיפגש איתך שוב?‬
‫לא.‬
‫יש לו את המספר. הוא יתקשר.‬
‫איך שאת רוצה. לדעתי כדאי לך להכיר את נתן.‬
‫נתן? החבר של לודו?‬
‫כן. קודם כל, הוא לא מטומטם. לא באמת.‬
‫הוא לא, אני נשבעת.‬ ‫-הוא לא ניסה להתחיל איתך?‬
‫זה היה לפני חמש שנים. הוא היה שיכור.‬
‫אנחנו רק חברים.‬ ‫-כן?‬
‫הוא התאכזב שלא באת.‬ ‫הוא הציק לי בגלל זה כל הערב.‬
‫באמת?‬ ‫-הוא בחור נהדר.‬
‫הוא נאה, בדיוק הטיפוס שלך.‬ ‫הוא מצחיק. ויש לו אופנוע.‬
‫חוץ מזה, הוא מחפש משהו רציני.‬
‫אני לא יודעת… כאילו…‬
‫ארבעתנו יכולים לצאת לשתות משהו. עם לודו.‬
‫אולי אפילו לאכול ארוחת ערב.‬
‫- 13 ביולי, 1998 -‬
‫מחר בערב?‬
‫בסדר.‬
‫בשביל מי זה?‬ ‫-זה בשביל…‬
‫בשביל חברה.‬
‫אפשר?‬ ‫-כן. כמובן.‬
‫תודה.‬
‫העיצוב הזה פופולרי?‬ ‫-כן.‬
‫הלקוחות אוהבים את הטבעת הזאת.‬
‫אתם מוכרים אותה כבר הרבה זמן?‬ ‫-מאז שהעסק נפתח ב-98'.‬
‫היא עיצוב שלנו.‬
‫כלומר, עיצוב ייחודי.‬ ‫-נכון.‬
‫מתי מכרתם טבעת כזאת לאחרונה?‬
‫היא נמכרת לעתים קרובות.‬
‫זה הבן שלך בצילום?‬
‫סבסטיאן? אתם עובדים יחד?‬
‫לפעמים.‬ ‫-נחמד לעבוד עם המשפחה, לא?‬
‫לעסקים משפחתיים יש נשמה.‬
‫- המספר של בריסה מנותק -‬
‫אפשר לראות את זה במוצר.‬
‫גם את חושבת ככה?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫אתה יודע במקרה מה גודל הטבעת של…‬
‫- משטרה -‬
‫קומנדרים בגאן ולרווא.‬ ‫אנחנו צריכים לדבר עם הבן שלך.‬
‫איפה נוכל למצוא אותו?‬ ‫-רגע, אבל למה?‬
‫אני בטוחה שהבן שלי לא עשה שום דבר רע.‬
‫אנחנו נבדוק. תוכלי לתת לנו את המספר שלו?‬
‫אני לא יכולה לעזור לכם. מצטערת.‬
‫כלומר?‬
‫את לא יודעת מה מספר הטלפון של הבן שלך?‬
‫עליי לבקש מכם לעזוב עכשיו. יש לי עבודה.‬
‫כמובן. תודה בכל מקרה על…‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫זאת חקירת רצח, גברתי!‬
‫שיבוש הליכי חקירה זה פשע. מה הקוד? 1234?‬
‫מה אתה עושה, לודו? תפסיק!‬
‫סליחה על ההפרעה, גברתי.‬ ‫אנחנו עוזבים. תודה.‬
‫מה קורה לך? דפקת לנו את הכיסוי!‬ ‫למה אמרת לה?‬
‫היא עובדת עלינו. היא יודעת איפה הבן שלה.‬
‫אנחנו חוזרים פנימה.‬ ‫-תפסיק עם השטויות. אתה נשאר כאן.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מתקשר לבוסית. אנחנו צריכים צו.‬
‫זה מנוגד לנהלים!‬
‫למי אכפת? אנחנו ככה קרובים‬ ‫לתפוס את בריסה. אסור לנו לחכות!‬
‫לחכות למה? מה אתה רוצה?‬ ‫לסגור את התיק הזה בעוד יומיים?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫זה הוא?‬
‫כן.‬
‫כשנקבל צו, נוכל לחקור את אמא שלו,‬
‫למצוא אותו ולקבל טביעות אצבעות.‬
‫לא תספיקו לעשות את זה עד ה-17.‬ ‫יש לנו רק ארבעה ימים.‬
‫היי.‬
‫לפחות יש לנו קצה חוט.‬
‫יש לנו חשוד.‬
‫זה אפשרי, מלו.‬
‫נולוון ובריסה כבר היו ביחד ב-98'?‬
‫כן.‬
‫אני אנסה לשכנע אותה‬ ‫להגיש תלונה נגד בריסה.‬
‫לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא, אסור לך לעשות את זה.‬
‫כן. ככה יהיו לך טביעות אצבעות ב-2025.‬ ‫תוכל להשוות אותם לאלה שעל הטבעת.‬
‫אני לא מסכים.‬
‫מה אם תפגשי אותו? אולי הוא זה שרצח אותך.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫אני חייבת לפעול.‬
‫האישה הזאת נרצחה, בדיוק כמוני.‬ ‫יש לה זכות לדעת.‬
‫ב-1998, נולוון הייתה‬ ‫סטודנטית לפסיכולוגיה בקולג'.‬
‫היא אושפזה לראשונה באותה שנה.‬ ‫במרץ. לפני ארבעה חודשים בשבילך.‬
‫לודו? הבוסית רוצה לראות אותך.‬ ‫השופטת יפרח כאן.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-אני חייב ללכת.‬
‫ניפגש כאן ב-11 בערב? כרגיל?‬
‫מלו.‬
‫תיזהרי.‬
‫ברצינות, אני אשמח לדעת…‬
‫מה בדיוק חשבת שיקרה?‬
‫כן, נכון! צווים הם חסרי טעם.‬
‫אתה יכול להיכנס לחנויות תכשיטים‬ ‫של נשים מבוגרות ולגנוב את הטלפונים שלהן!‬
‫אחיה של הגברת הזאת הוא עורך דין.‬
‫חבל. היית צריך לקחת את הטלפון שלה.‬ ‫היא לא הייתה יכולה להתקשר אליו.‬
‫אם היינו מקבלים את הצו קודם…‬ ‫-קומנדר בגאן מכיר בטעותו.‬
‫הוא מסכים לשמור בקפדנות על הנהלים.‬
‫מעכשיו והלאה.‬
‫זאת יותר מאי שמירה על הנהלים.‬
‫השתמשת בכוח. חשפת פרטים על החקירה!‬
‫אתה משבש את התיק!‬
‫אני מצטערת, אבל אני רוצה‬ ‫שלא תהיה מעורב בחקירה!‬
‫לא, חכי רגע.‬
‫נכון, פישלתי.‬
‫בתוך חמישה ימים,‬ ‫הצוות שלי כבר מצא קורבן חדש,‬
‫טביעות אצבעות וחשוד.‬
‫אבל איבדת שליטה, בגאן.‬ ‫המעורבות שלך בתיק גדולה מדי.‬
‫אבל ברור שזו עבודה טובה.‬
‫מדובר ברצח אשתי.‬ ‫חשוב לי יותר מלכולם לפענח אותו!‬
‫אני מציעה שאמסור לך עדכון‬ ‫ביחס להתקדמות בחקירה.‬
‫קומנדר בגאן ילך הביתה.‬
‫הוא ייקח יום חופש מחר.‬
‫כדי לקבל קצת פרופורציות‬ ‫לפני שהוא יחזור לשטח.‬
‫נשמע טוב?‬
‫בגאן.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-שלחו אותי עכשיו הביתה.‬
‫פרוונה.‬
‫פרוונה!‬
‫סאם!‬
‫ז'וז'ו?‬ ‫-אבא? למה חזרת כל כך מוקדם?‬
‫אני לא מאמין שזה קורה.‬
‫לקחתי הפסקה קטנה.‬
‫אין לך מושג כמה קורות חיים שלחתי הבוקר.‬
‫את גרה פה?‬
‫מותק, אני…‬
‫המספר שאליו חייגתם איננו מחובר.‬
‫בית החולים מורוואן.‬
‫כן. שלום, אני רוצה לדבר‬ ‫עם פרוונה בגאן, בבקשה.‬
‫בגאן. אין כאן אף אחד בשם הזה, אדוני.‬
‫כן, יש, תבדקי, בבקשה.‬
‫תמתיני רגע.‬
‫פרוונה רבאני.‬
‫כן. פרוונה רבאני, יש. מי מתקשר?‬
‫- בית החולים האוניברסיטאי האזורי -‬
‫שלום. פרוונה רבאני, בבקשה.‬ ‫היא עובדת כאן.‬
‫כן, מי אתה?‬
‫חבר. חבר קרוב.‬
‫היא בחדר הניתוח.‬ ‫תוכל להמתין בקבלה. זה ייקח זמן.‬
‫אני שוטר בחקירות פליליות.‬ ‫עליי לדבר איתה מיד.‬
‫היא בחדר הניתוח בקומה השלישית,‬ ‫בסוף המסדר…‬
‫לא, אדוני, חכה, בבקשה!‬ ‫הכניסה מותרת רק לצוות הרפואי! אדוני!‬
‫- הכניסה אסורה -‬
‫אדוני?‬
‫אתה לא יכול להישאר כאן, אני מצטערת.‬ ‫בני משפחה ממתינים במסדרון.‬
‫אדוני?‬
‫אדוני, תישאר איתי. אתה שומע אותי? אדוני!‬
‫בשם אלוהים, נולוון!‬ ‫את כל הזמן קוראת. זה מעצבן!‬
‫רוצה לשתות משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אז בואי נתחפף מכאן.‬
‫אני רק הולכת לשירותים, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫את צריכה ממחטה?‬ ‫-לא, אני בסדר, תודה.‬
‫עברתי את אותו דבר עם האקס שלי.‬
‫מה?‬
‫הוא היה מכה אותי.‬ ‫ואז הוא היה מתנצל ועושה את זה שוב.‬
‫זה נמשך שנים.‬
‫זה אף פעם לא ייפסק.‬
‫עלייך לדווח עליו.‬
‫אני אבוא איתך.‬ ‫-לא, תודה. אני לא צריכה עזרה.‬
‫הוא יהרוג אותך!‬ ‫-די!‬
‫הלו?‬
‫אני בבר בנמל. אישה הותקפה. תגיעו במהירות!‬
‫היי! מדליק אותך להכות את החברה שלך?‬ ‫לדפוק לה את הפרצוף?‬
‫מה? את משוגעת.‬
‫תתעלם ממנה. בוא נזוז.‬
‫בגללך היא התאשפזה בבית החולים במרץ.‬
‫את מטורפת?‬ ‫-אתה אומר שאתה אוהב אותה, אבל לא אכפת לך!‬
‫תסתמי את הפה ותעופי.‬
‫תפסיק. היא מטורפת. בוא נלך.‬
‫חתיכת אפס.‬
‫פחדן! חתיכת חרא!‬
‫תפסיק! סב!‬ ‫-תעזבי אותי!‬
‫תפסיק!‬
‫תפסיק, זה מספיק!‬
‫סב, תפסיק!‬
‫תעזבי אותי!‬
‫תירגע! בבקשה, תעזוב אותה!‬
‫מרגיש יותר טוב?‬
‫הנה כוס מים.‬ ‫-תודה.‬
‫תקרא לי אם תצטרך אותי.‬
‫הלו?‬ ‫-איפה אתה? מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫בן סאלם השעתה אותי להיום.‬
‫מה? אני עם קים.‬ ‫אנחנו מחכים לך במועדון הגלישה.‬
‫במועדון הגלישה?‬
‫של נולוון. אנחנו צריכים‬ ‫לתשאל את האנשים במועדון.‬
‫אנחנו מתחילים בלעדיך.‬ ‫-רגע.‬
‫אתם כבר לא חוקרים על בריסה?‬ ‫-בריסה?‬
‫האקס של נולוון?‬
‫הטביעות שלו לא תואמות. זה לא הוא.‬
‫יש לנו את טביעות האצבעות של בריסה?‬
‫חטפת שבץ או מה? הן במאגר שלנו.‬
‫מלאני דיווחה עליו ב-98'.‬
‫כן. כמובן. אני זוכר.‬
‫תזכיר לי מה היה האישום?‬
‫על תקיפה, לודו. היי, תתעורר!‬
‫נתשאל אותם בלעדיך. נעדכן אותך מחר.‬
‫הוא לא הגיוני.‬ ‫-כן, משהו לא בסדר איתו.‬
‫הוא חייב לי 50 על המתנה שקנינו לבוסית.‬
‫וגם אתה.‬
‫שנלך?‬
‫- משטרה -‬
‫- 22:59‬ ‫יום ראשון, 13/7/2025 -‬
‫זה לא הצליח?‬
‫כן, אבל זה לא בריסה.‬
‫תני לי לראות.‬
‫איך את מרגישה? כואב לך?‬ ‫-זה כלום.‬
‫זה לא עניין גדול.‬
‫מה עשינו?‬
‫איבדתי הכול.‬
‫פרוונה…‬
‫היא לא יודעת מי אני.‬
‫איבדתי את הבן שלי.‬
‫חרא.‬
‫בטח פישלנו איכשהו!‬
‫אני לא יודע מה עשינו,‬ ‫אבל איפשהו, אנחנו פישלנו בגדול.‬
‫האם…‬
‫משהו קרה?‬
‫מלו.‬
‫עשית משהו?‬
‫עשית משהו לפרוונה?‬
‫הזמנתי אותה לחקירה פלילית.‬
‫אני מצטערת. לא חשבתי ש… אתה חקרת אותה.‬
‫מה עשית?‬
‫הבאת אותה לחקירה?‬
‫לא רציתי את זה.‬
‫למה עשית לי את זה?‬
‫אני רק רציתי לפגוש אותה.‬
‫אבל לא הזמנת אותה לשתות קפה.‬ ‫זימנת אותה לחקירה בתחנה.‬
‫ודיברנו על זה.‬
‫דיברנו על זה. את הבטחת לי.‬
‫עשית את זה בכוונה. רצית שהיא תיעלם!‬
‫רצית שהיא תצא מהחיים שלי,‬ ‫זה מה שניסית לעשות! לעזאזל!‬
‫לא התאפקתי!‬
‫רציתי לראות את אשתך לעתיד!‬ ‫האמא החורגת של בתי!‬
‫את יודעת למה הבת שלך הפכה‬ ‫בגלל הבולשיט שלך?‬
‫כשפרוונה הייתה בחיי,‬ ‫ז'ולייט עשתה חיל. היא הייתה רופאה.‬
‫היא הייתה עצמאית. היא הייתה מאושרת.‬
‫עכשיו בגיל 27, היא עדיין גרה בבית.‬
‫היא כל הזמן מסתגרת בחדר שלה,‬ ‫לבושה בפיג'מה.‬
‫היא מעשנת ג'וינטים כל היום. תנחשי למה!‬
‫כי פרוונה גידלה את הבת שלך!‬
‫תשים את עצמך במקומי.‬
‫החיים שלי יסתיימו בעוד כמה ימים.‬ ‫אני נבהלתי!‬
‫תנסה להבין אותי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫תעשי מה שאת צריכה לעשות.‬
‫אבל תחזירי לי את אשתי ואת הבן שלי.‬
‫את מבינה?‬ ‫תחזירי לי את אשתי ואת הבן שלי, לעזאזל!‬
‫נפגשתם כשפרצו אליה הביתה, נכון?‬
‫בדקתי. לא פרצו אליה הביתה.‬ ‫היא עזבה את הדירה שלה עוד לפני כן.‬
‫בגלל החקירה,‬ ‫היא בטח חששה שלא תקבל אישור שהייה.‬
‫אני אוודא שהיא תחזור לדירה שלה.‬ ‫אני אתקן את זה. מבטיחה.‬
‫חסר לך שלא.‬
‫מלו! את בסדר?‬
‫נפצעת? טאנגי אמר לי שהותקפת.‬
‫לעזאזל! מי הבחור הזה? למה הוא הכה אותך?‬
‫אני מותשת. אני הולכת לישון.‬
‫תספרי לי מה קרה, לעזאזל!‬ ‫מי זה האידיוט הזה?‬
‫למה הוא עשה לך את זה?‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי לכעוס.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא כועס.‬
‫אני פשוט ממש דאגתי.‬
‫את יודעת מה נעשה הערב?‬
‫נאכל ארוחת ערב מול הטלוויזיה.‬
‫ארוחת ערב מול הטלוויזיה עם שוקו חם,‬ ‫בדיוק כמו שאת אוהבת.‬
‫נוכל לצפות ב"פורסט גאמפ"?‬
‫את חסרת מצפון. את לא מפספסת אף הזדמנות.‬
‫- אגודת סיוע הדדי -‬
‫- הזכות לחיים מוגנת בחוק‬ ‫כולנו אזרחים -‬
‫אפשר לבקש ממך טובה?‬
‫תקשיבי, עם החבלות שלך בפנים,‬ ‫כמובן שאת יכולה לבקש ממני טובה.‬
‫וגם הבאת קרואסונים. אני מקשיב.‬
‫יש אישה אפגנית צעירה.‬
‫היא עדה באחד התיקים שלי.‬ ‫אני צריכה לדבר איתה.‬
‫היא עזבה את הדירה שלה.‬ ‫אין לה מסמכים. אף אחד.‬
‫אני צריכה למצוא אותה.‬
‫תבדקי בבית של המהגרים‬ ‫הלא חוקיים ברקובראנס.‬
‫בסדר.‬
‫תהיתי אם…‬
‫במקרה שאמצא אותה,‬ ‫תוכל לעזור לה לקבל אישור שהייה?‬
‫זה הכול? אישור שהייה?‬
‫אני לא מבין.‬ ‫ממתי לשופטים כל כך אכפת מהעדים שלהם?‬
‫זה חדש?‬
‫בבקשה. היא בת 18, ולגמרי לבד.‬
‫מה הקשר שלה אלייך?‬
‫טוב…‬
‫תשכח מזה.‬
‫זה בסדר. אני אעזור לך.‬
‫אני מתכוון, אבדוק מה אפשר לעשות.‬
‫לא עכשיו, כי כרגע אין לי זמן.‬
‫אני אוכל קרואסון.‬
‫אבל אחר כך, אטפל בזה.‬
‫תודה.‬
‫מרגיש יותר טוב היום, אדוני?‬
‫באת לבקר בן משפחה?‬
‫את אשתי.‬
‫זה קאבולי?‬
‫כן. מכיר את המאכל?‬
‫אשתי מאפגניסטן. היא אוהבת לבשל.‬
‫אני מכיר אותו.‬
‫אני אוהב את זה כי היא‬ ‫תמיד מוסיפה לימונים כבושים.‬
‫זה מצחיק, גם אני. זה הדבר שאהוב עליי.‬
‫את מזכירה לי אותה.‬
‫יש לכן אותה הבעה.‬
‫החלטית.‬
‫כמו לבן שלנו.‬
‫אבל הוא מעדיף צ'יפס.‬
‫אני מבינה אותו.‬
‫אני מנסה ללמוד דארי.‬ ‫-באמת?‬
‫אני לא ברמה ממש טובה. אני לא…‬
‫אני רק יודע כמה מילים.‬
‫אני אוהב אותך, אהובתי.‬
‫ההגייה שלך מצוינת.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬
‫פרוונה.‬
‫מי את?‬
‫אני שופטת חוקרת.‬
‫אמרתי למשטרה. אני לא יודעת כלום.‬ ‫אין לזה שום קשר אליי.‬
‫כן, מצטערת.‬ ‫לא היינו צריכים להביא אותך לחקירה.‬
‫את יכולה לחזור לדירה שלך.‬ ‫המשטרה לא תטריד אותך יותר.‬
‫אני מעדיפה שלא.‬ ‫אני לא רוצה להיות מקושרת לעומאר.‬
‫אני מבטיחה לך שלא יהיו לך בעיות.‬ ‫מחקתי את שמך מהתיק.‬
‫הנה.‬
‫העמותה הזו תעזור לך עם אישור השהייה שלך.‬
‫תרצי שאקח אותך לשם?‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫אולי יום אחד את תעזרי לי.‬
‫אתה לא הולך לקחת את סאם?‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫התגעגעתי אלייך!‬ ‫-רק הלכתי להביא סוכר!‬
‫לעזאזל, אני אוהב אותך!‬ ‫-גם אני.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך. אני לא יכול לחיות בלעדייך.‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫אני אוהב אותה! היא אשתי!‬ ‫היא הלכה להביא סוכר!‬
‫אתה הולך לקחת את סאם?‬
‫כן, אני הולך.‬
‫נתראה אחר כך. טוב?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-ביי?‬
‫אני הולך.‬
‫מה שלומך, מתוקה?‬
‫אני בסדר. ואתה?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫לא, רק התקשרתי כדי לשאול מה שלומך.‬
‫ומה שלום נואמי?‬
‫כן, היא בסדר.‬ ‫אני לא יכולה לדבר כרגע. אני במשמרת.‬
‫במשמרת? בבית החולים?‬
‫כן, בבית החולים.‬
‫מעולה! בסדר, נדבר אחר כך.‬
‫כן. נדבר.‬
‫להתראות.‬
‫כן. להתראות.‬
‫בוא הנה!‬
‫אבא, אתה מביך אותי.‬
‫מי זאת?‬ ‫-זאת נורה, החברה שלי.‬
‫פשוט ככה? החלטת?‬
‫כן, עם קפוסין אין מצב.‬ ‫היא רוצה לגור בחווה.‬
‫אז מה? חוות זה לא טוב?‬
‫ממש לא. אני רוצה קרוון, כמו נורה.‬
‫אני חושב שנועדנו אחד לשני.‬
‫סאם?‬
‫אני אמור לקבל הודעות אהבה קטנות מנורה אליך‬
‫בטלפון שלי?‬
‫אז תקנה לי טלפון נייד.‬
‫שמוק קטן.‬
‫זהו זה. ניצחתי. היא נרדמה.‬
‫את לא מוכנה?‬
‫מוכנה למה?‬ ‫-לפגישה שלנו עם נתן ופלו הערב.‬
‫לעזאזל, שכחתי!‬
‫את זאת שהתעקשת על הפגישה הזאת.‬ ‫-נכון.‬
‫בסדר.‬
‫תפסיקי. את לא במצב לצאת.‬ ‫אני אבטל את הבייביסיטר.‬
‫אבל אני אהיה חייב ללכת,‬ ‫אחרת נתן יהרוג אותי.‬
‫לא, תישאר כאן!‬
‫ככה הם יהיו לבד.‬
‫את יודעת, אהובתי.‬
‫אני לא מבין למה‬ ‫את כל כך מתעקשת לשדך ביניהם.‬
‫זה בחיים לא יעבוד.‬
‫נתן אוהב אופנועים ובירה.‬ ‫החברה שלך אוהבת יוגה ומיץ עגבניות.‬
‫ראית את הסוודר הצהוב שלי?‬ ‫אני לא מוצאת אותו.‬
‫לא. לא ראיתי את הסוודר הצהוב שלך.‬
‫אבל הנה הסוודר האדום המכוער שלך.‬ ‫הוא אדום ומכוער.‬
‫אתה עוד תראה בקשר לנתן ופלו.‬ ‫אני בטוחה שהם כבר נדלקים אחד על השני.‬
‫מה אני רוצה…‬
‫מה להזמין?‬
‫מה לעזאזל הם עושים?‬
‫אזמין את זה.‬
‫טוב, בעצם, לא.‬
‫תפריט ל-14 ביולי.‬
‫הם יעשו הכול כדי שנשלם יותר.‬
‫בשביל הכסף הזה,‬ ‫תקבל שלושה דגלי צרפת בהמבורגר שלך.‬
‫אופייני ללודו. הוא תמיד מאחר.‬
‫גם מל תמיד מאחרת.‬ ‫-כן?‬
‫היא תמיד מאחרת בחצי שעה.‬
‫אבל, טוב, זאת מל. תמיד סולחים לה על הכול.‬
‫הם זוג משמיים.‬ ‫-בטוח.‬
‫הם בטוח שכחו להתקשר לבייביסיטר.‬
‫הפסקנו לבלות ביחד. אני מת על ז'וז'ו…‬
‫ברצינות. היא כמו האחיינית שלי, את מבינה?‬
‫הוא כבר לא יוצא. לא רואים אותו.‬ ‫-גם את מלאני!‬
‫עסוקים מעל לראש בתינוקת.‬
‫די כבר עם זה. זאת תינוקת!‬ ‫-בדיוק!‬
‫אם היה לי ילד, הייתי לוקח אותו לכל מקום.‬ ‫הייתי מביא אותו לכאן. שתי כריות, בירה.‬
‫הוא היה מבלה איתנו.‬
‫שנזמין?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה?‬
‫בסדר…‬
‫מלו?‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫זה הצליח?‬
‫זה הצליח או לא?‬ ‫-כן. זה הצליח.‬
‫תודה. הכול חזר למה שהיה.‬
‫מה את עושה עם זה?‬ ‫-תוכל ללמד אותי?‬
‫גנבת את אקדח השירות שלי?‬
‫אני פוחדת. מה אני יכולה לעשות?‬
‫זה מסוכן. את לא יודעת להשתמש בו.‬
‫בדיוק. תלמד אותי.‬
‫הטענת אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אבל יש לי קליעים.‬
‫המנוי שאליו חייגתם אינו זמין.‬
‫השאירו הודעה לאחר הצליל.‬
‫מלו, זה אני. איפה את?‬
‫אל תגידי לי שיצאת לריצה.‬
‫תתקשרי אליי.‬
‫טוב, עכשיו תסגרי את התוף. נהדר.‬
‫טוב, תראי לי איך את יורה.‬
‫אני יכולה לכוון לסלע שם?‬
‫לא. מה אם הקליע יינתז? הוא יפגע לך בפנים.‬
‫אז לאן לכוון?‬
‫התגעגעתי להתקפי הכעס שלך.‬
‫תכווני לעבר האופק.‬
‫מצוין.‬
‫מושלם.‬
‫תוודאי שהירכיים והכתפיים בקו ישר.‬
‫תשחררי קצת את הכתפיים.‬
‫תנסי לשלוט בנשימה.‬
‫מצוין.‬
‫עכשיו את עומדת…‬
‫עיניים על המטרה.‬
‫יודעת איך לשחרר את הנצרה?‬
‫ועכשיו,‬
‫עם פרק האצבע הראשון של האצבע המורה,‬
‫תלטפי בזהירות את ההדק.‬
‫ובעדינות רבה…‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬