Zoé Isabelle Levyová, 45 let.
- Chová se divně. - Na týhle pláži zemřela jeho žena.
- Máš Levyovou? - Bacha, jsou nový.
Mélanie?
- Je rok 2025? - Ne, 1998.
- Já za 11 dní umřu? - Možná tomu můžeme zabránit.
Ten prsten s perlou. Ten není můj.
Nebyla to nehoda.
Někdo tě zavraždil.
- Znáte ten prsten? - Zoé prsteny nenosila.
Mélanie a Zoé nemusejí být jediné oběti.
Nolwenn Gakouová. Zemřela 3. února 2020.
- Informujeme velitelku? - Velitelku?
Můj šéf se jmenuje Le Goff. Místo něj je tam nějaká Benová Salemová.
V životě jsem ji neviděl, ale ona mě evidentně zná.
Je to jako efekt motýlích křídel.
- To je Éva. - Vy jste se s Flo rozešli?
Už jsem zničil život Nathanovi a Florence.
Když teď změníme minulost, můžu přijít o ženu i syna.
Ludo bude mít novou rodinu. Řekla i jméno jeho budoucí ženy.
Sháním informace o mladé migrantce.
Znám jen jméno. Jmenuje se Parvana Rabaniová.
Francie, do toho!
Hej, Mélou!
Mélanie Béguinová, naše fotbalová specialistko,
jaký je váš tip na dnešní výsledek?
3:0 pro Francii.
Nelez mi bez dovolení do počítače.
Rozumíš?
Same.
Oblíkej se, ať nepřijdeme pozdě.
Nemusíš je před námi schovávat.
Jsou to přece tvý vzpomínky.
Ten večer jsem Mélanii řekl, že s ní chci mít další dítě.
Kluka.
Chtěl jsem ho pojmenovat Zizou.
Jaký jméno chtěla ona?
To nevím.
Kdyby ses mohla vrátit v čase
a mohla bys varovat rodinu před bombou,
udělala bys to?
Samozřejmě.
Kdyby ale dodnes žili, nepřišla bych do Francie a nepotkala tebe.
A neměli bychom našeho malýho Mbappého.
Parvano Rabaniová, pojďte prosím.
Není to příliš riskantní?
Nevíme, jak dál. Nic jiného nemáme.
No jak myslíte.
Pak vám pošleme zápis.
Hezký den, Ctihodnosti.
Neboj, Forreste, jdu na to.
Promiňte. Kde je Casseron? Neměl ji vyslýchat on?
Casseron je v nemocnici.
Jeho ženě praskla na začátku toho finále voda.
Děsně nadával.
A kde je Nathan Leroy?
Ludovic na tom případu nepracuje, nemůže ji vyslýchat.
Jsme manželé.
Nesmíme dělat na stejný věci.
Ano, ale to je váš problém. Vy jste to chtěla řešit rychle.
Jinak to nejde. Leroy má dovolenou.
Je tu jen Ludo. Nic s tím nenadělám.
Parvana Rabaniová, ano?
Tak jo.
Nechcete kafe?
Ne? Nic?
Na čem makáte?
Máme otisky z Nolwennina prstenu.
A? Nějaká shoda?
Kurva. Ne. Nic.
Agatho. Už jsi zdigitalizovala Nolwenn?
Já ne. To byl můj imaginární asistent Jean-François. Spolužák z vejšky.
Vždycky když toho mám moc, tak mu zavolám.
Takže ne.
Dělám na tý Mélanii. Obojí najednou nezvládám.
- Mám jen dvě ruce. - Vím, že chceme hodně.
Strašně moc si tvý práce vážím.
Ale…
- Jsi nejlepší na VR z celýho Brestu. - Jediná.
Navíc.
Starý spisy trvají dlouho. Nebyly drony.
Musím naskenovat všechny fotky a seskládat je dohromady.
Musím překódovat videa a zdigitalizovat videa.
- Rekonstruovat místo činu… - Rozumím.
- Kdy budeš mít Mélanii? - Za dva dny.
Za dva dny?
Za dva dny.
Mám dát přednost Nolwenn?
- Ne. - Ano.
Ano. Potřebujeme ji.
U Mélanie nic novýho nenajdeme.
Ne, nesouhlasím. Ne.
Mélanie byla zřejmě první obětí. Vrah byl ještě nezkušený.
Určitě udělal chybu. Tam máme větší šanci ho najít.
Takže co mám dělat?
Pokračuj s Mélanií.
No tak jo.
Tak já jdu. Jdeme, Jean-Françoisi.
Takže je vám 18 let a narodila jste se v Kábulu. Je to tak?
Sem jste přijela s rodinou?
Rodina zemřela při bombovém útoku.
- To je vaše káva? - Ano.
- Díky. - Znáte ho?
Ano, je to můj soused.
Váš soused.
Kdy jste ho viděla naposled?
Nevím. Asi před měsícem.
Nevzpomínám si.
Víte, čím se živí?
Ne?
Vykrádá lodní kontejnery a prodává to zboží dál.
Naposledy před třemi týdny. Zvrtlo se to a někdo zemřel.
Pořád nic?
Ne.
Moc nám nepomáháte.
Vy čekáte na povolení k pobytu?
To se může protáhnout.
Jestli mě pošlete zpátky, tak umřu.
Ludo? Můžeš sem?
Ukonči to. Spletla jsem se. Nemá s Omarem nic společnýho.
Děláš si legraci?
Vždyť jsi to sama chtěla.
Říkám ti, že jsem se spletla.
Tak moment.
Takže Tanguy mi vyvolává hned ráno po fotbalovým večírku,
i když na tom případu nedělám.
Protože jsi ho o to požádala.
A ty si to teď rozmyslíš?
Mélou.
Já tě znám.
Co se děje?
Jsi rozhozená kvůli tomu případu?
Nebo jde o něco jinýho?
Ne, jde o ten gang.
Vyšetřování se zaseklo. Nevím, co dál.
Předvolala jsem ji úplně bezdůvodně.
Tak jo. Uvidíme se doma?
Hej, Mélou.
Jsme mistři světa!
Četli jste Nolwenninu lékařskou zprávu?
Modřiny, zlomenina, zlomenina, modřiny. Věčně ležela v nemocnici.
A pokaždý nějaký hloupý důvod.
Nehoda doma. Pád.
Takže ji mlátil přítel.
Přesně.
Viděli jste, kdo ji doprovázel?
Sébastien Brisset.
Co o něm víme?
Byl to její přítel.
Podezření na sexuálně motivované napadení.
Byl obviněn? Máme otisky?
Ne, jen záznam.
Proč ho krucinál nevyslechli?
Měl alibi.
- Byl na trhu v Ardèche. - Ty jedou načerno. To se nedá dokázat.
Ty vole.
Na Siam Street je Klenotnictví Brisset.
Prodávají ten prsten?
- Nemají webovky. - Jdeme.
Potřebujeme jeho otisky. Kim, sežeň jeho telefonní číslo.
A dej vědět soudkyni.
Vaše Ctihodnosti.
Co ta Afghánka? Zjistila jste, co jste potřebovala?
Ano.
Zamluvil jsem nám stůl. Na osmnáctého.
Můžeme nejdřív zajít na drink.
Promiňte. Nemám čas.
Počkejte. Teď vám teda moc nerozumím.
Udělám vám laskavost, a vy nic?
Jsem vdaná, Nicolasi.
Poslouchej! Včerejší noc byla skvělá! Ten chlap je prostě super.
Inteligentní, pohlednej.
A po třetím gólu mě políbil.
Fakt? Tak hlavně se nenech unýst.
Jak to občas děláváš.
Třeba to nic neznamenalo.
- Ale já měla pocit… - Chce tě vidět znovu?
Ne.
Má na mě číslo. Zavolá.
Jak chceš. Ale měla bys poznat Nathana.
Nathana? Toho Ludova kamaráda?
Jo. Hele, on není idiot.
Fakt ne.
- Přísahám. - Nevyjížděl po tobě náhodou?
To bylo před pěti lety. Byl opilej.
- Jsme kámoši. - Vážně?
Mrzelo ho, žes nepřišla.
Furt se na tebe vyptával.
- Vážně? - Jo. Je to skvělej chlap.
A je to fešák. Přesně tvůj typ.
Je vtipnej.
Taky má motorku.
Určitě hledá vážnej vztah.
Já ti nevím.
Můžeme zajít na skleničku. I s Ludem.
Nebo dokonce na večeři.
13. ČERVENCE 1998
Zítra večer?
Tak jo.
- Pro koho bude? - Bude pro…
Přítelkyni.
- Můžu? - Ano. Ovšem.
Díky.
- Oblíbený design, co? - Ano.
Klienti ten prsten milují.
- Prodáváte ho dlouho? - Od otevření firmy v roce 1998.
Sami jsme ho navrhli.
- Je to váš rukopis. - Ano.
Kdy jste ho prodali naposled?
Prodává se často.
To je váš syn?
Sébastien?
Pracuje tady?
- Občas. - Rodinný podnik je fajn, viďte?
Rodinné firmy mi byly vždycky sympatické.
Jejich produkty mají duši.
- Nemyslíte? - Ano, rozhodně.
Nevíte náhodou, jakou velikost má vaše…
Poručíci Béguin a Leroy. Potřebujeme mluvit s vaším synem.
Kde ho najdeme?
A proč jako?
Můj syn určitě nic neudělal.
To uvidíme. Dáte nám na něj číslo?
Promiňte, ale s tím vám nepomůžu.
A proč?
Vy nemáte telefon na vlastního syna?
Odejděte, prosím. Mám spoustu práce.
Jistě, madam. Děkujeme vám za…
Co to děláte?
Vyšetřujeme vraždu!
Bránění vyšetřování je zločin. Jaký je PIN? 1234?
Co to děláš, Ludo? Nech toho.
Omlouváme se za komplikace. Už jdeme. Díky.
Co to do tebe vjelo? Prozradil jsi nás.
Proč jsi jí to říkal?
Vodila nás za nos. Moc dobře ví, kde je.
Jdeme zpátky.
Vyser se na to. Nikam nejdeš.
Co to děláš? Komu voláš?
Potřebujeme zatykač. Tohle nemůžeme!
Koho to zajímá? Už ho skoro máme. Nemůžeme dál čekat!
Proč ne?
O co ti jde? Chceš mít za dva dny hotovo?
Kam běžíš?
Je to on?
Ano.
Se zatykačem tu jeho matku vyslechneme, najdeme ho a budeme mít otisky.
To do sedmnáctýho nestihneš. Už máme jen čtyři dny.
Hej.
Aspoň máme stopu.
Máme podezřelýho.
Zvládneme to.
V roce 1998 už spolu chodili?
Ano.
Přiměju ji, aby na něj podala stížnost.
Ne.
- Ano. - Ne, to nesmíš.
Pak budeš mít v roce 2025 otisky.
Můžeš je porovnat s těmi z prstenu.
Já jsem proti.
Co když ho potkáš? Může to být tvůj vrah.
Není to bezpečný.
Něco udělat musím.
Byla zabita jako já.
I kdyby to nevyšlo, má právo to vědět.
Nolwenn studovala v roce 1998 psychologii.
Ten rok byla poprvý hospitalizovaná. V březnu. Před čtyřmi měsíci.
Ludo? Chce tě šéfová. Je tady Ifrah.
- Nějakej problém? - Musím jít.
Sejdeme se ve 23:00 jako obvykle?
Mélou.
Buď opatrná.
Vážně bych ráda věděla…
Co jste si jako myslel?
Aha, už vím. Zatykače jsou úplně k ničemu.
Klidně si můžete naběhnout do klenotnictví a sebrat paní majitelce mobil!
Ta paní má bratra právníka.
Škoda, že jste jí ten telefon nevzal. Nemohla by mu zavolat.
- Kdyby nám někdo ten zatykač… - Poručík Béguin uznává svoji chybu.
A souhlasí, že bude dodržovat standardní postup.
Odteď.
Toto je víc než procedurální chyba.
Jste agresivní. Vyzrazujete detaily z vyšetřování!
Způsobujete chaos!
Promiňte, ale musím vás z toho případu odvolat!
To ne. Počkejte.
Byla to chyba.
Ale za pouhých pět dní našel můj tým další oběť,
otisky prstů i podezřelýho.
Ztratil jste odstup, Béguine.
Je to pro vás příliš osobní.
Odvádím dobrou práci.
Jde o vraždu mý ženy. Nikomu na tom nezáleží víc než mně.
Co kdybych vás o tom případu průběžně informovala?
Poručík Béguin půjde domů.
Zítra si vezme volno.
Získá trochu odstup a pak bude zase pokračovat.
Souhlasíte?
Béguine.
- Všechno v poho? - Mám jít domů.
Parvano?
Parvano!
Same!
Juju.
Tati. Seš tu nějak brzo.
To snad ne.
Dávám si voraz.
Za dnešek jsem rozeslala už fůru životopisů.
Ty tady bydlíš?
Zlato, já…
Volané číslo je mimo provoz.
Morvanova nemocnice.
Dobrý den. Mohl bych mluvit s Parvanou Béguinovou?
Béguinová. Nikdo takový tady není, pane.
Ale je. Podívejte se pořádně.
Moment.
Parvana Rabaniová.
Ano. Rabaniová tady je. Kdo volá?
FAKULTNÍ NEMOCNICE
Dobrý den. Parvanu Rabaniovou, prosím. Pracuje tady.
Kdo jste?
Přítel. Blízký přítel.
Je na sále. Počkejte si na recepci. Chvíli to potrvá.
Kriminální policie. Kde přesně ji najdu?
Operační sál ve třetím patře na konci chodby…
Počkejte, pane! Tam smí jen lékařský personál!
Pane!
VSTUP ZAKÁZÁN
Pane?
Promiňte, ale tady nemůžete být.
Sem může jen rodina.
Pane?
Pane, vnímejte mě. Slyšíte mě? Pane.
Do prdele, Nolwenn. Musíš si furt číst? Je to otravný.
- Nechceš drink? - Ne.
Tak odsud vypadněme.
Jen si skočím na záchod.
Fajn.
- Jste v pořádku? - Jo.
- Nepotřebujete kapesník? - Ne, dobrý. Díky.
Já to zažila se svým bývalým.
Prosím?
Zbil mě,
omluvil se a udělal to znovu.
Táhlo se to roky.
Samo to nepřestane.
Musíte ho nahlásit.
Půjdu s vámi, jestli se…
Ne, díky. Nic nepotřebuju.
- On vás zabije. - Cože?
Haló?
Jsem v baru v přístavu. Napadli tu ženu. Přijeďte.
Hej! Dělá ti to dobře, mlátit svoji holku?
Cože? Přeskočilo vám?
Kašli na ni. Jedeme.
Vím, proč byla v březnu v nemocnici.
- Zbláznila jste se? - Jen kecáš, že ji miluješ.
Zavři kurva hubu.
Nech ji. Je to blázen. Pojeďme.
Ubožáku.
Zbabělče! Zmetku!
- Přestaň! Sebe! - Pusť mě!
Přestaň!
Nech ji!
Přestaň!
Pusť mě!
Uklidni se! Prosím tě, nech ji!
Už je vám líp?
- Dejte si trochu vody. - Díky.
Kdyby něco, zavolejte.
- Haló? - Kde krucinál vězíš?
Salemová mi dala den volna.
Cože? My na tebe s Kim čekáme v surfařským klubu.
V surfařským klubu?
Jo, u Nolwenn. Musíme vyslechnout místní.
- Začneme bez tebe. - Počkej.
- Vy už nehledáte Brisseta? - Brisseta?
Nolwennina bývalýho?
Otisky se neshodují. To nebyl on.
My máme Brissetovy otisky?
Upadl jsi na hlavu? Vždyť byly ve spisu.
Mél na něj v roce 1998 podala stížnost.
No jo.
Jasně. Vždyť vím.
Čeho se to týkalo?
Napadení, Ludo! Prober se!
Vyslechneme je bez tebe. Dáme ti vědět.
- Je úplně mimo. - Jo, je totálně zmatenej.
A dluží mi 50 babek za dárek pro šéfovou.
A ty taky.
Jdeme?
Zabralo to?
Jo, ale Brisset to nebyl.
Ukaž.
Jak se cítíš? Bolí to?
Nic to není.
O nic nejde.
Co jsme to provedli?
O všechno jsem přišel.
Parvana
mě vůbec nepoznává.
Ztratil jsem syna.
Do hajzlu.
Asi jsme to nějak podělali.
Nevím, co jsme udělali blbě, ale někde se to muselo zvrtnout.
Stalo…
Stalo se něco?
Mélou.
Udělala jsi něco?
Udělala jsi něco Parvaně?
Předvolala jsem ji k výslechu.
Promiň. Nevěděla jsem, že…
Vyslýchal jsi ji ty.
Cože?
Tys ji předvolala?
Tohle jsem ale nechtěla.
Proč jsi mi to udělala?
Chtěla jsem ji poznat.
Nepozvala jsi ji na kafe. Přivedla jsi ji na stanici.
O tomhle jsme přece mluvili.
Probírali jsme to. Dala jsi mi slib.
Udělala jsi to schválně. Chtěla jsi, aby zmizela.
Chtělas, aby zmizela z mýho života! Kurva!
Nevydržela jsem to!
Chtěla jsem vidět tvoji budoucí ženu! Macechu svý dcery!
Víš, jaká je teď tvoje dcera?
S Parvanou si Juliette vedla skvěle. Stala se z ní doktorka.
Byla nezávislá. Byla šťastná.
Teď se ve svých 27 letech válí doma.
Je zalezlá ve svým pokoji. Ani to pyžamo ze sebe nesundá.
Hulí jednoho jointa za druhým. A hádej proč.
Protože to byla Parvana, kdo ji vychoval!
Vžij se do mý situace.
Za pár dní tady nebudu. Zpanikařila jsem.
Zkus mě pochopit.
Promiň.
Dělej, co musíš.
Ale vrať mi mou ženu a syna.
Rozumíš?
Vrať mi sakra mou ženu a syna.
Seznámili jste se při vloupání.
Díval jsem se. Nikdy se to nestalo. Ona se odstěhovala.
Bála se, že nedostane povolení k pobytu.
Zařídím, aby se do bytu vrátila. Napravím to. Slibuju.
To bys měla.
Mélou? Jsi v pořádku?
Není ti nic? Prý tě někdo napadl.
Kdo to byl? A proč tě sakra vůbec mlátil?
Jsem děsně unavená. Jdu si lehnout.
Okamžitě mi řekni, co se stalo! Kdo byl ten hajzl?
Proč ti to udělal?
Promiň. Nechtěl jsem na tebe křičet.
Promiň.
Už se nezlobím.
Jen jsem se o tebe moc bál.
Víš, co teď uděláme?
Dáme si večeři u telky.
Večeři u telky a trochu horký čokolády. Přesně jak to máš ráda.
Pustíme si Forresta Gumpa?
Ty s ním nedáš pokoj a nedáš.
CHARITATIVNÍ ORGANIZACE
PRÁVO NA ŽIVOT JE CHRÁNĚNO ZÁKONEM. VŠICHNI JSME OBČANÉ.
Udělal bys pro mě něco?
Hele, vzhledem k tomu, jak vypadáš, pro tebe udělám cokoliv.
A přinesla jsi croissanty. Mluv.
Jde o jednu Afghánku.
Korunní svědkyni v mým případu. Musím s ní mluvit.
Odstěhovala se. Zmizela. Nemá doklady.
Musím ji najít.
Můžeš to zkusit ve squatu v Recouvrance.
Dobře.
Napadlo mě…
Když ji najdu,
sehnal bys jí povolení k pobytu?
Nic víc? Jen povolení k pobytu?
Já to nechápu. Odkdy se soudci takhle staraj?
To nebejvalo.
Prosím. Je jí 18. Je sama.
Proč tě tak zajímá?
No…
Zapomeň na to.
Hele, v klidu. Pomůžu ti.
Nebo spíš uvidím, co se dá dělat.
Ale nebude to hned. Teď na to nemám čas.
Chci dojíst croissant.
Pak se na to podívám.
Díky.
Už je vám líp, pane?
Přijdou za vámi příbuzní?
Manželka.
To je kabuli?
Ano. Vy to znáte?
Moje žena je z Afghánistánu. Ráda vaří.
Tak to znám.
Mám to rád, protože do toho dává nakládaný citrony.
Taky je tam dávám. Ty jsou z toho nejlepší.
Jste jí dost podobná.
Máte podobný výraz.
Takový odhodlaný.
Jako náš syn.
Ten má zase rád hranolky.
To chápu.
- Učím se persky. - Vážně?
No, tak daleko ještě nejsem.
Znám jen pár slov.
Miluju tě, lásko.
Máte moc dobrou výslovnost.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Parvano?
Kdo jste?
Jsem soudkyně z Brestu.
Řekla jsem policii, že nic nevím. Nemám s tím nic společnýho.
Já vím. Promiň. Neměla jsem tě předvolávat.
Můžeš se vrátit. Policie tě nechá na pokoji.
Radši ne. S Omarem už nechci nic mít.
Slibuju ti, že ti nic nehrozí. Vymazala jsem tvé jméno ze spisu.
Tady.
Tahle charita ti pomůže sehnat povolení k pobytu.
Chceš tam hodit?
Proč mi pomáháte?
Možná jednou pomůžeš i ty mně.
Ty nejedeš pro Sama?
To snad ne.
- Chybělas mi. - Jdu si jen pro cukr.
- Já tě miluju. - Já tebe taky.
Miluju tě.
Miluju tě. Nemůžu bez tebe žít.
Miluju tě!
Miluju ji! Tohle je moje žena! Šla jenom pro cukr!
Zajedeš pro Sama?
Ano. Jasně že zajedu.
- Tak zatím. - Jo?
- Tak jo. - Ahoj.
Už jdu.
Jak se máš, zlato?
Dobře. A ty?
Já taky dobře.
Jen ti volám, abych se zeptal, jak se máš.
Jak se má Noémie?
Dobře. Teda vlastně nevím. Mám směnu.
Směnu? V nemocnici?
Jo, v nemocnici.
To je fantastický. Ještě ti zavolám.
Tak jo. Měj se.
Tak zatím!
Zatím čau!
Pojď ke mně!
Tati, ztrapňuješ mě.
Kdo to byl?
Nora, moje holka.
Aha. Takže už ses rozhodl?
Jo, Capucine neprošla. Chce žít na farmě.
A farmy nejsou dobrý?
Ani ne. Já chci spíš karavan jako Nora.
Myslím, že jsme si souzení.
Same?
Proč Nora posílá zamilovaný esemesky,
který jsou určený tobě, na můj telefon?
Abys mi koupil vlastní.
Ty lišáku.
A je to. Udolal jsem ji. Už spinká.
Připravena?
Na co?
Na večer s Nathanem a Flo.
Sakra, já zapomněla.
- Vždyť jsi to sama vymyslela. - No jo.
Počkej.
Nevstávej. V tomhle stavu nikam nemůžeš.
Odvolám hlídačku.
Já tam ale půjdu, jinak by mě Nathan zabil.
Nikam nechoď!
Ať jsou tam sami.
Hele, lásko.
Vůbec nechápu, proč chceš ty dva dávat dohromady.
Vůbec se k sobě nehodí.
Nathan má rád motorky a pivo. Tvoje kámoška jógu a rajčatovej džus.
Neviděl jsi můj žlutej svetr? Nemůžu ho najít.
Ne, tvůj žlutej svetr jsem neviděl.
Ale tady máš ošklivej červenej.
Je červenej. A ošklivej.
S Nathanem a Flo ještě uvidíš. Určitě si to už někde rozdávají.
Co si asi dám?
Co si mám dát?
Kde ksakru vězí?
Dám si tohle.
Nebo radši ne.
Menu na 14. července.
Za každou cenu všechno přepálit.
Zapíchnou ti za to tři vlaječky do burgeru.
Typickej Ludo. Všude chodí pozdě.
- Mél taky. - Fakt?
Klidně i o půl hodiny.
Jenže je to Mél, takže jí nemůžeš říct ani popel.
- Ti dva se hledali. - Jo.
Určitě si zapomněli zařídit hlídání.
Nic s ním není, co mají to dítě. Teda nic proti Juju.
Ne vážně. Je jako moje neteř.
Úplně přestal chodit ven.
Mélanie je to samý.
Furt řeší jen tu malou.
- Vždyť je to jen dítě. - Přesně.
Já bych bral svý dítě všude s sebou. Posadil bych ho sem a koupil mu pivo.
Bavil by se hezky s námi.
- Objednáme si? - Jo.
Promiňte?
Tak nic.
Mélou?
- Brej večír. - Dobrej.
Zabralo to?
- Tak zabralo, nebo ne? - Jo, zabralo.
Díky. Všechno se vrátilo do normálu.
- Co blbneš? - Naučíš mě s tím?
Tys mi vzala zbraň?
Nediv se. Mám strach.
- Je to nebezpečný. Neumíš s ní. - Nauč mě to.
Je nabitá?
Ne.
Ale náboje mám.
Volaný účastník je dočasně nedostupný.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Mélou, to jsem já.
Kde jsi?
Snad jsi nešla běhat.
Zavolej mi.
Teď zacvakni zásobník. To je ono.
A teď mi ukaž, jak bys vystřelila.
Mám mířit na tu skálu?
Ne. Mohlo by se to odrazit a dostala bys to do hlavy.
Tak kam mám mířit?
To tvý vztekání mi chybělo.
Zamiř k obzoru.
Super.
Perfektní.
Srovnej boky s rameny.
Uvolni ramena.
Dej je dolů.
Zkus ovládat dýchání.
To je ono.
A teď…
Dívej se na cíl.
Víš, jak ji natáhnout?
A teď…
posledním článkem ukazováčku
jemně pohladíš spoušť.
A velice jemně…
Překlad titulků: Irena Křiváková