‫- בפרק הקודם -‬
‫זואי איזבל לוי, בת 45.‬
‫למה לודו מתנהג מוזר?‬ ‫-מצאנו את אשתו על החוף הזה.‬
‫ערב טוב. התגעגעתם אליי?‬
‫אתה בסדר? אתה נראה מוטרד.‬ ‫-יש לנו חקירה חדשה. בחוף קורסן.‬
‫קיבלת את התיק של זואי לוי?‬ ‫-זה ציוד חדש.‬
‫- טוען -‬
‫נ' + ז'. צלם.‬
‫מלאני?‬
‫זה בלתי אפשרי. אני הוזה.‬
‫אני ב-2025.‬ ‫-אצלי 1998.‬
‫קיבלת את התיק של מלאני?‬
‫בלי עבודה הערב. זה יום הנישואין ה-27 שלנו.‬
‫כבר 27 שנים?‬ ‫-כן.‬
‫כשחזרתי לחדר ה-VR, ראיתי את מלאני.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני אמות בעוד 11 ימים?‬
‫אולי נוכל למנוע את זה.‬ ‫-איך נדע שזה הצליח?‬
‫התיק על התאונה שלך. הוא ייעלם.‬
‫איבדנו יומיים.‬
‫זה אומר שלא משנה מה נעשה, אני אמות.‬
‫הטבעת הזאת עם הפנינה. היא לא שלי.‬
‫ראיתי את הטבעת הזו.‬
‫על זואי לוי.‬
‫ניפגש כאן ב-11 בערב.‬
‫מה ראית?‬
‫זאת לא הייתה תאונה.‬
‫את נרצחת.‬
‫היי! מה קורה?‬
‫התקשרתי אליך, אבל לא ענית.‬
‫מצאתי משהו במשרד של חוקרת מקרי המוות.‬
‫חכה רגע. אני עסוק עכשיו.‬
‫זה דחוף.‬ ‫פלו, אני מצטער, אני צריך רק חמש דקות.‬
‫ערב טוב.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה? מי זאת?‬
‫מה? אני אכיר לך אותה.‬
‫אווה, מותק, זה לודוביק, קולגה שלי. וחבר.‬
‫לודו, תכיר את אווה.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫הוא בדרך כלל מגיע רק כשיש משחק.‬ ‫מסתבר שזה מקרה חירום.‬
‫נעים מאוד. תסלחי לי לרגע.‬
‫אתה ופלו נפרדתם? מה קורה?‬
‫אחי, על מה אתה מדבר?‬
‫חרא, הכרתם בחצי הגמר לפני 27 שנה.‬
‫מה?‬
‫סאם, פרוונה.‬
‫סאם?‬
‫פרוונה.‬
‫ראית?‬
‫הדברים של הכדורגל במקום.‬
‫כן, ראיתי.‬
‫ראיתי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫- וורטקס -‬
‫לודו?‬
‫אדוני התובע המחוזי?‬
‫בגאן. חשבתי שזאת את.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-מה שאת עושה כאן, כבוד השופטת.‬
‫יצאתי לריצה.‬
‫את באה לכאן הרבה?‬
‫לא כל כך הרבה.‬
‫כבר ראיתי אותך כאן בעבר.‬
‫בדרך כלל בשבע בבוקר, לא?‬
‫כן, לפעמים.‬
‫סליחה, אני מחכה לבעלי.‬
‫אתם יוצאים לריצה ב-11 בלילה?‬
‫הוא מסיים לעבוד מאוחר.‬ ‫ככה אנחנו יכולים להיות כאן לבד.‬
‫בסדר.‬
‫אז אני אזוז.‬
‫נוכל לרוץ פעם יחד. בבוקר, אם את רוצה.‬
‫אנחנו עובדים באותן שעות.‬ ‫-כן.‬
‫למה לא?‬
‫הנה.‬ ‫-לא. זה בסדר.‬
‫תחזירי אותו בפעם אחרת.‬
‫אני אוכל צהריים עם פיקה מחר.‬ ‫הרל"ש של המושל.‬
‫אולי את פנויה לצהריים ביום שני?‬ ‫-מצטערת, אני לא יכולה.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא.‬
‫אני יכול לחכות איתך. זאת לא בעיה.‬ ‫-תודה, אבל אני אלך הביתה.‬
‫להתראות.‬
‫מלאני!‬
‫- פרוונה -‬
‫- 7 שיחות שלא נענו -‬
‫מה את עושה כאן?‬ ‫-ואתה?‬
‫פרוונה התקשרה אליי. למה אתה לא עונה?‬ ‫איתרתי אותך עם ה-GPS.‬
‫אני מצטער.‬
‫למה באת לכאן? ישנת כאן?‬
‫אני לא…‬ ‫-זה תיק החקירה של האישה שטבעה?‬
‫מה הטבעת הזאת?‬
‫מאיפה השגת אותה?‬
‫יש לי אותה כבר שנים.‬ ‫היא הייתה בדברים של אמא.‬
‫טוב…‬
‫ז'וז'ו…‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫בקשר לאמא.‬
‫שוב לא הצלחת להירדם?‬
‫מה הבגדים האלה מאחוריך?‬
‫אלה מתנות מאמא שלי.‬
‫זה קצת גדול. זה לילד בן שנתיים.‬ ‫אבל היא תהיה בת שנתיים בקרוב.‬
‫בתנאי שצבעים חזקים לא מפריעים לך.‬
‫היי.‬
‫לכי להתקלח. אני אכין לה את הבקבוק שלה.‬
‫ואני אכין לך את הקפוצ'ינו שלך.‬
‫עם…‬ ‫-שלוש כפיות סוכר. כן, אני יודע.‬
‫הייתה לי תחושה בזמנו שזאת לא הייתה תאונה.‬
‫במשך 27 שנים, חייתי עם ה…‬
‫לא הייתי צריך לתת לעצמי להשתכנע.‬ ‫אני מצטער.‬
‫אותו אדם הרג שוב כעבור 27 שנה?‬
‫לעזאזל.‬
‫לפסיכופת הזה היו כנראה חיים טובים.‬
‫יש לך הרבה זיכרונות מאמא. לי אין כלום.‬
‫אתה חייב למצוא אותו.‬
‫אני אמצא אותו.‬
‫תחתמי כאן.‬
‫מתי אוכל לקבל את גופתה?‬
‫בקרוב, גברת קלובין. בקרוב מאוד.‬
‫בוקר טוב, גברת קלובין.‬
‫אני מצטער, אבל את מזהה את הטבעת הזאת?‬
‫לא. למה?‬
‫אחותך ענדה אותה.‬
‫יש לך מושג מי היה יכול לתת לה אותה?‬ ‫-לא, אין לי.‬
‫זואי לא ענדה טבעות.‬
‫רק את טבעת הנישואין שלה.‬
‫היא אף פעם לא הסירה אותה.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אתה בטוח שמלאני לא ענדה אותה?‬ ‫-בטוח לגמרי.‬
‫היא הייתה חושבת שהיא קיטשית.‬
‫ולא הבנת את זה בזמנו?‬
‫היא ענדה המון טבעות. לא שמתי לב.‬
‫בסדר. אז למה היום?‬
‫כי ראיתי את הבת שלי.‬
‫היא ענדה את הטבעת הזאת.‬ ‫היא מצאה אותה בדברים של מלאני…‬
‫זה לא העניין!‬ ‫זואי לוי ענדה בדיוק את אותה טבעת‬
‫ואחותה אמרה לנו כרגע שהטבעת היחידה‬ ‫שהיא ענדה הייתה טבעת הנישואין שלה.‬
‫לעזאזל, זה לא צירוף מקרים.‬
‫ומלאני…‬
‫זאת לא הייתה תאונה.‬
‫הוא עבריין סדרתי.‬ ‫הוא הרג את זואי לוי ואת מלאני.‬
‫הוא עונד להן את הטבעות לאחר המוות.‬
‫אותו רוצח פועל שוב כעבור 27 שנה?‬ ‫-כן.‬
‫זה נכון שהעניין עם הטבעת הוא מוזר.‬
‫נוכל לבדוק באילו חנויות באזור‬ ‫מכרו טבעת כזו אז.‬
‫ב-1998, הבחור הזה לא קנה אותה באינטרנט.‬
‫אז?‬
‫מה דעתך?‬
‫יש לנו מספיק כדי להגיש בקשה.‬
‫תודה.‬
‫שנעדכן את הבוסית?‬
‫הבוסית?‬
‫עבריין סדרתי.‬
‫פועל שוב אחרי 27 שנה?‬
‫הוא כנראה מקומי. בן 45 עד 65.‬
‫זהיר מאוד. דיסקרטי.‬
‫בחור שספג דחיות, שרוצה להרגיש נאהב‬ ‫ולקבל הערצה מנשים שבחיים לא יזכה בהן.‬
‫הוא לא יכול לשאת השפלה,‬ ‫אז הוא רוצח אותן.‬
‫אבל 27 שנים זה הרבה זמן.‬
‫טוב, אולי מלאני וזואי לוי‬ ‫לא היו הקורבנות היחידות שלו.‬
‫בסדר. אתקשר לאורסה‬ ‫כדי לבקש אישור לפתוח בחקירה.‬
‫תסיימו את ההליכים במהירות.‬ ‫-כן, בוסית.‬
‫לודוביק, חכה.‬
‫לאור כל מה שקורה, אני מצטערת,‬ ‫אבל אני מעדיפה שלא תהיה מעורב.‬
‫לא… זאת החקירה שלי.‬
‫אני מצאתי את הטבעות,‬ ‫ואני מכיר את התיק של מלאני הכי טוב.‬
‫בדיוק. זה קשור למלאני.‬
‫חוק ההתיישנות חל במקרה שלה.‬
‫זאת חקירת המקרה של זואי לוי,‬ ‫אוכל להתמודד עם זה.‬
‫זה רעיון גרוע. אתה לא תהיה אובייקטיבי.‬
‫עברו 27 שנים.‬
‫- המפקדת י' בן סאלם -‬
‫- אטיין לה גוף -‬
‫- מפקד חדש מגיע לדנקרק -‬
‫סדריק, חכה! בוא הנה.‬
‫אני צריך את חדר ה-VR. אם זה בסדר…‬ ‫-זה…‬
‫לעשרים דקות. בסדר? תודה.‬
‫תודה רבה. זה נחמד מצידך.‬
‫הלו? כן, בוסית.‬
‫מלאני בגאן? בסדר.‬
‫אעשה לו דיגיטציה תכף ומיד. בסדר.‬
‫מלאני. סליחה שאיחרתי.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫אני לא יודע איפה להתחיל.‬ ‫אני לא יודע איך להגיד לך את זה.‬
‫כשלא הלכת למשחק חצי הגמר אצל נתן,‬
‫גם פלורנס לא הלכה.‬
‫בסדר? מתברר שזה‬ ‫היה היום שבו היא הכירה את נתן.‬
‫הם התאהבו, ואז הם התחתנו…‬
‫פלורנס ונתן? נשואים?‬
‫כן. יש להם שני ילדים.‬
‫רומן ולוסיין.‬
‫בגלל שלא הלכת באותו ערב,‬
‫הכול נעלם.‬
‫מלאני, אנחנו עושים בלגן.‬
‫רגע! מחרתיים משחק הגמר. נתן יגיע אלינו.‬
‫אני אחזיר אותם אחד לשני.‬
‫אני אתקן את זה.‬ ‫-זה לא הכול.‬
‫בעבודה, המפקד שלי נקרא לה גוף.‬
‫הוא כבר לא שם יותר.‬
‫הוא בדנקרק. אני לא יודע איך הוא הגיע לשם.‬
‫במקומו יש לנו מפקדת בשם יסמין בן סאלם,‬
‫שבחיים לא שמעתי עליה,‬ ‫אבל נראה שהיא מכירה אותי מצוין.‬
‫כאילו שאנחנו חברים.‬
‫אני בטוח שיש עוד המון אפקטי פרפר כאלה.‬ ‫עדיין לא ראיתי את כולם.‬
‫אבל בטוח שיש אחרים!‬ ‫-נהיה זהירים יותר!‬
‫הוורטקס הזה הוא הסיכוי היחיד שלי לחיות.‬
‫מלו, את לא מבינה.‬
‫העניין הוא שאם נשנה את העבר…‬
‫אני עלול לאבד את אשתי ואת בני.‬
‫אני נשוי.‬
‫אני מכירה אותה?‬
‫לא. הכרתי אותה כי פרצו אליה הביתה.‬ ‫קיבלתי את החקירה…‬
‫היא אפגנית. שמה פרוונה.‬ ‫היא הייתה פליטה אז.‬
‫היא אחות בבית החולים מורוואן,‬ ‫גם ז'וז'ו עובדת שם.‬
‫אנחנו ביחד כבר 15 שנה.‬
‫אתה נשוי? יש לך בן?‬
‫כן.‬
‫קוראים לו סאם. הוא בן עשר.‬ ‫הוא רוצה להיות שחקן כדורגל.‬
‫אני מצטער. הייתי צריך לספר לך קודם,‬ ‫אבל זה היה ממש קשה.‬
‫זה היה קשה.‬
‫אל תתנצל.‬
‫אני מתה כבר 27 שנה.‬ ‫בנית מחדש את החיים שלך. זה נורמלי.‬
‫מלו…‬
‫אם תישארי בחיים,‬
‫ייתכן שלעולם לא אכיר את פרוונה…‬
‫ולכן סאם לא ייוולד.‬
‫אני לא יכול לחיות בלעדיהם.‬ ‫את מבינה? אני לא יכול!‬
‫אתה תיתן לי למות?‬
‫לא.‬
‫לא. אני רוצה שתחיי,‬ ‫אבל אני לא רוצה לאבד אותם.‬
‫אם תישארי בחיים, תצטרכי להיפרד ממני.‬ ‫-לא!‬
‫אני לא יכולה!‬
‫ז'ולייט קטנה מדי. היא זקוקה לשנינו.‬ ‫אני זקוקה לך. אנחנו אוהבים זה את זה!‬
‫אנחנו רוצים עוד ילדים.‬ ‫-מלאני.‬
‫זאת הדרך היחידה.‬ ‫-רגע.‬
‫אתה תכיר את פרוונה בעוד 15 שנה.‬
‫אני אפרד ממך אז.‬ ‫-זה לא עובד ככה.‬
‫כשאנחנו משנים את הדבר הכי קטן,‬ ‫הכול משתבש.‬
‫הרסתי את החיים של נתן ופלורנס.‬
‫איבדתי את אשתי ב-17 ביולי, 1998.‬
‫את חייבת לעזוב אותי באותו יום.‬
‫מלו, את חייבת להבטיח לי.‬
‫את חייבת להבטיח לי.‬
‫אני חייב להכיר את פרוונה,‬
‫ולהביא לעולם את סאם.‬
‫את חייבת להבטיח לי.‬
‫תבטיחי לי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫תודה.‬
‫אני לא אתן לך למות, אני נשבע.‬
‫נחפש אותו ביחד.‬ ‫נמצא אותו ביחד. אנחנו נעצור אותו.‬
‫את תעצרי אותו ב-98', בסדר? את תחיי.‬
‫לא מצאנו שום רמז‬ ‫באמצעות הטבעות שלך ושל זואי לוי.‬
‫עלינו למצוא עוד קורבנות.‬
‫בסדר? בתוך 27 שנים, הוא בטח הרג עוד אנשים.‬
‫הוא בטח עשה טעויות.‬
‫ככה נתפוס אותו. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫- סוג התיק‬ ‫רצח -‬
‫- חפש פריט‬ ‫גופה עם תכשיטים -‬
‫- תוצאות חיפוש -‬
‫- זואי לוי‬ ‫7 ביולי 2025 -‬
‫- ז'ולייט פולין פטי‬ ‫טבעת -‬
‫- מלאני בגאן‬ ‫17 ביולי 1998 -‬
‫כל זה?‬
‫תוכלי לבטל את השימועים שלי להיום?‬ ‫-תיק חדש?‬
‫חבר מהאוניברסיטה התקשר אליי. טיבו.‬
‫הוא עובד במילוז.‬
‫הוא מחפש עבריין סדרתי מהאזור הזה.‬
‫בחור שרוצח נשים ועונד להן טבעת על האצבע.‬
‫הוא ביקש ממני לחפש מקרים כאלה באזור.‬
‫אלה התיקים של רציחות נשים‬ ‫שלא פוענחו בחמש השנים האחרונות.‬
‫ייקח לך כל השבוע לעבור עליהם.‬ ‫מה לגבי הדיונים שלך בתיק של האופנוען מחר?‬
‫את יכולה לדחות אותם?‬
‫לדחות אותם? טיבו בטח חבר ממש טוב.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫שלום. מלאני בגאן, שופטת בברסט.‬
‫- 10 ביולי -‬
‫אני חוקרת רצח.‬
‫פיונה לייבגורין.‬
‫תוכל לתאר את התכשיטים?‬
‫תודה. להתראות.‬
‫הלו? יש לך משהו בשבילי?‬
‫תיק 558.‬
‫תודה.‬
‫- 11 ביולי -‬
‫כן, תוכל לבדוק?‬
‫שלום, בנות.‬ ‫-היי, הקטור.‬
‫היי, פלו.‬
‫סליחה.‬
‫היי, מל. הבאתי לך עלונים של האגודה.‬ ‫חשבתי שנוכל לדבר על זה בארוחת הצהריים.‬
‫חכה רגע. סליחה. כן?‬
‫בסדר.‬
‫לא, זה לא זה. תודה. ביי.‬
‫טוב, אז, את מוכנה?‬
‫אנחנו אוכלים צהריים ביחד.‬
‫אה, נכון!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫סליחה, הקטור. שכחתי לומר לך. אין לי זמן.‬
‫בסדר. טוב, לא נורא.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫תרצו שאביא לכן כריכים?‬
‫כן! אני אשמח לסלט ירוק.‬ ‫בלי שמן זית. ממש נחמד מצידך.‬
‫בסדר. ולך?‬
‫מה שאתה מזמין בשבילך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אשאיר את העלונים כאן, ככה…‬
‫ונדבר על זה אחר כך.‬
‫בסדר.‬
‫להתראות.‬ ‫-אני מדברת עם השוטר רובין?‬
‫מלאני בגאן, שופטת חוקרת.‬
‫אני חוקרת מקרה רצח.‬
‫ובכן?‬ ‫-חצי מחנויות התכשיטים כאן מוכרות אותה.‬
‫ומסתבר שכבר זמן רב,‬ ‫כי זאת טבעת בעיצוב קלאסי.‬
‫נהדר!‬
‫מה אתכם?‬ ‫-לא מצאנו כלום.‬
‫אין עוד קורבנות עם טבעת כזאת.‬
‫חשבתי…‬
‫מה אם הבחור הזה‬ ‫נתן להן את הטבעת לפני שהוא רצח אותן?‬
‫אולי הן הכירו אותו.‬
‫זה לא יכול להיות.‬ ‫לפחות, לא במקרה של מלאני.‬
‫היא לא הייתה מקבלת אותה.‬ ‫ואם כן, היא הייתה מספרת לי.‬
‫זה חייב להיות מישהו שפגש אותן רק פעם אחת.‬
‫זה הספיק לו בשביל לתקוף אותן.‬
‫הטבעת היא סמלית.‬ ‫הוא מריר. הוא רוצה להתנקם בנשים.‬
‫הוא בחיים לא הצליח‬ ‫להשיג אישה כמו מל או זואי.‬
‫הוא מתוסכל מבחינה רומנטית.‬
‫קצת כמוך.‬
‫ממש מצחיק. מה?‬
‫אבל את מבינה, קיקי,‬ ‫אני לא רומנטי ולא מתוסכל.‬
‫זאת הבחורה מהלילה האחרון.‬ ‫תראי מה היא שלחה לי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫אני הולך להכין קפה.‬ ‫-ההודעה הזאת טראגית.‬
‫מה?‬ ‫-"היה מגניב. נעשה את זה שוב בקרוב?"‬
‫כן.‬ ‫-טוב, כן.‬
‫"היה מגניב" פירושו "היה עלוב".‬ ‫"בקרוב" פירושו "שלום ולא להתראות".‬
‫איזה שטויות! מה את בכלל מבינה?‬ ‫יש לך גבר כבר שנים.‬
‫כאילו, באמת?‬
‫פלורנס.‬
‫לודו? מזמן לא התראינו. מה שלומך?‬
‫כן.‬
‫שמעתי מהמזכירה של אורסה על האישה שטבעה.‬
‫באותו חוף כמו מלאני. וזאת החקירה שלך.‬
‫בעצם, את זוכרת‬
‫אם מישהו נתן למלאני טבעת‬ ‫זמן קצר לפני שהיא מתה?‬
‫טבעת?‬
‫טוב, לא. זאת אומרת, אני לא יודעת.‬
‫זה מוזר אם מישהו נתן לה טבעת.‬ ‫זה קשור לאישה שטבעה?‬
‫רק רגע. תסלח לי.‬
‫מצטערת. הודיעו לי מהתיכון שעליי להגיע.‬ ‫-בטח. הכול בסדר?‬
‫לא. הבת שלי איבדה שליטה מאז הגירושים.‬
‫הקטור מוותר לה על הכול, ואני יוצאת הרעה…‬ ‫-רק רגע. הקטור.‬
‫החבר של מלאני מהתיכון הוא האקס שלך?‬
‫זה היה לפני 25 שנה, אבל היית בחתונה.‬
‫יש לך אלצהיימר?‬ ‫-כנראה.‬
‫תגידי לי, פלו, את זוכרת את נתן לרווא?‬
‫לא. אה, כן!‬ ‫השותף שלך, הוא קצת אידיוט.‬
‫כן! לא! הוא לא…‬
‫הוא ממש נחמד. אני בטוח שתחבבי אותו.‬
‫בסדר, לודו. אני גרושה, אבל לא נואשת.‬
‫נלך לשתות קפה מתישהו?‬ ‫-כן.‬
‫את תהיי בסדר? כבר מאוחר.‬ ‫-אני אמשיך לעבוד עוד קצת.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-רגע, פלו!‬
‫תבואי לצפות במשחק הגמר איתנו?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני רוצה להכיר לך מישהו.‬ ‫-בסדר.‬
‫הלו?‬ ‫-מלו, זה אני. מתי את חוזרת הביתה?‬
‫אני לא אתעכב.‬
‫מה קורה? יש לך חקירה חדשה?‬
‫כן. עבריין סדרתי.‬
‫כן? מעו… רק רגע. ז'וז'ו, את מקיאה עליי!‬
‫מלו, תחזרי בקרוב.‬
‫ז'וז'ו רוצה אותך.‬
‫היא רוצה שאת תחליפי לה חיתול.‬
‫כן.‬
‫אתם תסתדרו בלעדיי בינתיים.‬
‫כן?‬
‫בגאן.‬
‫את לא ממהרת לחזור הביתה?‬ ‫-לא, יש לי עבודה.‬
‫אז, באותו ערב…‬
‫את בסדר?‬
‫לא הבהלתי אותך?‬
‫לא.‬
‫הנה. תודה.‬
‫אני אחזור לרוץ עם הרל"ש של המושל.‬ ‫אני לא אציק לך יותר.‬
‫ערב טוב.‬
‫- כולנו אזרחים‬ ‫שבוע של עזרה לפליטים -‬
‫אתה באמת מיודד עם הרל"ש?‬
‫כן. הוא חבר טוב. למה?‬
‫תוכל לשאול אותו משהו?‬
‫זה די דחוף.‬
‫אני זקוקה למידע על מהגרת צעירה.‬ ‫אישה אפגנית. אני יודעת מה שמה הפרטי.‬
‫פרוונה.‬
‫העניין עם המכולה? הקטטה בנמל.‬ ‫-אתה יודע שאני לא יכולה לומר לך.‬
‫אני צריכה לחקור אותה.‬
‫אין לה מסמכים, והשוטרים לא מוצאים אותה.‬
‫בסדר. בתנאי שתזמיני אותי לארוחת צהריים.‬
‫מחר.‬ ‫-לא.‬
‫לא מחר.‬
‫אחרי ה-17 לחודש.‬
‫מתי שתרצה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אבא?‬
‫אפשר להיות עם שתי בנות באותו זמן?‬
‫אני לא בטוח שאני מבין את השאלה.‬ ‫-קפוסין ממש מקובלת. היא כל כך יפה.‬
‫אבל נורה מצחיקה. היא גם ממש טובה בכדורגל.‬
‫ושתיהן מאוהבות בך?‬ ‫-טוב, כן.‬
‫איך אני אבחר ביניהן?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי אנסה להיות עם שתיהן,‬ ‫ואז אבחר בזאת שטובה יותר.‬
‫כן, אתה צודק. רעיון נהדר.‬
‫אבל אתה יודע מה? אני לא חושב שהן יסכימו.‬
‫אבל אתה תמיד יכול לנסות.‬
‫לילה טוב, חמוד.‬
‫תכבה את האור.‬
‫היי.‬
‫סאם שוב הלך לישון עם חולצת הכדורגל שלו.‬
‫בקרוב הוא ילבש אותה גם במקלחת.‬
‫היי.‬
‫זה לא נחמד להתעלם ממני כמו שהתעלמת.‬
‫לא חזרת הביתה יומיים. שלחת לי הודעה אחת.‬
‫הייתי צריכה לבקש מז'ולייט‬ ‫לברר מה קורה איתך.‬
‫אני מצטער.‬
‫הבחור שהרג את האישה הזאת על החוף…‬
‫הוא גם הרג…‬
‫הוא גם הרג נשים אחרות.‬
‫אבל את צודקת, אני…‬
‫הייתי צריך לחזור הביתה.‬
‫הייתי אידיוט.‬
‫הייתי אידיוט. אני מצטער.‬
‫אידיוט גדול.‬
‫אידיוט ענק.‬
‫האידיוט הכי גדול בעולם.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫מה זה?‬ ‫-כלום. אל תסתכל.‬
‫מאוחר מדי. כבר ראיתי.‬ ‫-לא, אני לא אוהבת את זה.‬
‫זה סגנון שונה.‬ ‫-כן, אני מנסה.‬
‫מסתבר שהתאבדות זה לא מספיק בשביל נושא‬
‫לתערוכה האזורית, אז… אבל אני עושה מאמץ.‬
‫כן? זה נראה לי שזה בא לך ממש בקלות.‬
‫נוכל לתלות את זה איפשהו?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫את מוכשרת. אני ממש מתפעל.‬
‫בוא נלך לחדר השינה.‬
‫כן?‬
‫צילומים יפים לשמונה בבוקר.‬ ‫-כן, הם נהדרים.‬
‫למה אנחנו מסתכלים על תמונות של גופות?‬
‫לפעמים מקרי רצח‬ ‫נראים כמו התאבדויות, טינטין!‬
‫נכון.‬
‫היי, לודו! ראית לאיזה מצב הכנסת אותו?‬
‫טינטין לבן כמו סדין.‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫בוקר טוב למפקדת הבכירה שלנו!‬
‫עדיין לא.‬ ‫-נכון. אבל בקרוב.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו נתגעגע אלייך!‬
‫טוב. קיבלתי שיחה מהשופטת יפרח.‬
‫היא קיבלה לידיה את התיק.‬
‫שנלך לעדכן אותה?‬
‫חדשות רעות. היא רוצה לעבור על התיק‬ ‫לפני שהיא תיתן לנו את מכתב הבקשה.‬
‫אין מצב! היא יודעת‬ ‫שאנחנו לא יכולים לעשות כלום בלעדיו?‬
‫לעזאזל!‬ ‫-תסלחו לי?‬
‫יש לה ארבעה שימועים לשחרור בערבות היום.‬
‫היא תנסה לקרוא את התיק‬ ‫בארוחת הצהריים ובבית הערב.‬
‫תסלחו לי.‬
‫הטבעת, אני חושב שזאת אותה טבעת.‬
‫שמה נולוון גאקו.‬
‫היא מתה ב-3 בפברואר, 2020 בלוריאנט.‬ ‫קפצה מהחלון.‬
‫ברונו…‬ ‫-אאוץ'‬
‫אתה גאון.‬
‫עכשיו צריך לקבל את התיק.‬ ‫תוכל להדפיס את זה, בבקשה?‬
‫בשמחה.‬
‫טוב, זה היה ב-2020, לפני חמש שנים.‬
‫אולי נמצא דנ"א וטביעות אצבעות.‬ ‫עליה או על הטבעת.‬
‫אתקשר לשופטת בקשר למכתב.‬ ‫אבל אני לא יכולה להבטיח כלום.‬
‫עבודה טובה, טינטין. כן!‬
‫רוצה ללכת להקסים את השופטת?‬ ‫-בסדר!‬
‫כדאי שתראו לה תמונה של הגופה.‬
‫התובע בתיק של נולוון גאקו הוא באטסטי.‬ ‫מישהו מכיר אותו?‬
‫אדוארד באטסטי?‬
‫כן.‬
‫אני מכירה אותו. הכרתי אותו בלוריאנט.‬
‫הוא מלא מעצמו,‬ ‫אבל אני מסתדרת עם גברים כמוהו.‬
‫מצוין.‬
‫זה מגוחך. אין לכם כלום.‬
‫אי אפשר לפתוח תיק על סמך זה.‬ ‫עליי להגיע לבית המשפט.‬
‫בבקשה, תן לנו רק דקה. זה דחוף.‬ ‫-אני זוכר היטב את נולוון גאקו.‬
‫היא ניסתה להתאבד‬ ‫שלושה חודשים לפני כן. היא השאירה מכתב.‬
‫אף טבעת לא תשנה את התוצאה.‬
‫תוכל לקרוא שוב את התיק?‬ ‫אנחנו רוצים לקבל טבעת שתויגה כראיה.‬
‫אני צריך להתכונן לשני שימועים ולראיון.‬
‫אתם מבזבזים את זמנכם ואת זמני.‬
‫מצטער, תסלחו לי.‬
‫אתה מתעלם מרצח!‬
‫הבחור הזה רצח שתי נשים נוספות,‬ ‫אחת מהן היא אשתי.‬
‫הוא עלול להכות שוב בכל רגע.‬
‫אם אתה רוצה שאפתח את התיק של גאקו,‬ ‫תשיג עובדות אובייקטיביות.‬
‫לא מצאתי כלום.‬ ‫הייתי הקורבן הראשון של המטורף הזה.‬
‫לנו יש קצה חוט.‬ ‫נולוון גאקו, היא קפצה מהחלון ב-2020.‬
‫היא ענדה טבעת כזאת.‬ ‫-2020, זה לא מזמן בשבילך.‬
‫קיבלת את התיק?‬ ‫-לא כל כך מהר, פורסט.‬
‫קצת יותר לאט.‬
‫ניסינו הכול, אבל התובע הראשי, באטסטי,‬
‫מסרב לשנות את דעתו בעניין.‬
‫זה יכול לקחת שבועות לקבל את התיק.‬
‫זה יהיה מאוחר מדי. היום ה-12 לחודש.‬ ‫יש לי רק עוד חמישה ימים.‬
‫רגע, מל. תסתכלי עליי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫לכי להיפגש עם באטסטי. ב-1998.‬
‫הוא כבר עבד אז בבית המשפט של לוריאנט.‬
‫הוא עבד על תיק של פריצות לבתים,‬ ‫לווילות יקרות בקרוזון.‬
‫הוא עשה פשלה בחקירה.‬ ‫העבריינים נעצרו רק אחרי עשר שנים.‬
‫זאת ירייה באפלה,‬ ‫אבל אם תעזרי לו לפענח את התיק הזה,‬
‫זה ייתן לקריירה שלו דחיפה‬ ‫והוא יהיה חייב לך.‬
‫ככה נוכל להשיג את הקובץ מהר יותר ב-2025.‬
‫מה לגבי אפקט פרפר נוסף?‬
‫אין ברירה.‬
‫אנחנו צריכים את התיק.‬
‫קפוצ'ינו עם שלוש כפיות סוכר.‬
‫תודה.‬
‫זה כל הזמן מעסיק אותי.‬
‫אולי כבר פגשתי אותו. אולי אפילו טיפלתי בו.‬
‫אני לא מאמינה שענדתי את הטבעת המזוינת.‬
‫רק רגע, ז'וז'ו. אני לא מבינה.‬
‫על מי את מדברת? איזו טבעת?‬
‫אבא לא סיפר לך?‬
‫אדוני התובע! בוקר טוב.‬
‫תסלח לי.‬
‫אני מלאני בגאן, שופטת חוקרת בברסט.‬
‫שמעתי על מקרי הפריצות לבתים בקרוזון.‬
‫הבתים היפים והמבודדים שם.‬ ‫-מי סיפר לך על זה?‬
‫בדקת אם היו טביעות על הדלתות?‬ ‫-מי את חושבת שאני?‬
‫בדקנו מצוין את ידיות הדלת.‬
‫הבחורים האלה לובשים כפפות.‬ ‫-דיברתי על טביעות אוזניים.‬
‫טביעות אוזניים?‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-פורצים מקשיבים מעבר לדלתות, נכון?‬
‫קדימה, צרפת!‬
‫נתן, פוצצת לנו את עור התוף.‬
‫פיפין, תיקחי את זה, בבקשה.‬ ‫אנחנו נזדקק לזה.‬
‫קדימה, גרג! אנחנו בוערים!‬
‫נמצא איתנו נתן לרווא,‬
‫המומחה הגדול בתבוסות הרבות של צרפת.‬
‫למען האמת, אני חושב שהם יקרקסו אותנו!‬
‫מה שאני אומר זה שבמקום שיש חיים יש תקווה.‬
‫קדימה, צרפת!‬
‫בחייך, פלו. את כזאת מעצבנת.‬ ‫אמרת שתבואי. קדימה.‬
‫אני יודעת, סליחה.‬ ‫-זאת פלו?‬
‫אני מחכה כבר שנים להזדמנות עם הבחור הזה.‬
‫הוא יושב ממש לידי.‬ ‫-אני אכיר לך את החבר של לודו!‬
‫אני מנתקת, המשחק מתחיל! קדימה, צרפת!‬
‫מלאני בגאן, כמומחית לכדורגל צרפתי,‬
‫מה התחזית שלך לגמר הערב?‬
‫שלוש-אפס לצרפת.‬
‫בסדר, את לא רוצה לשחק.‬ ‫אשתי אומרת שלוש-אפס לצרפת.‬
‫שאף אחד לא יצחק על אשתי!‬
‫זה מתחיל.‬
‫בירה?‬
‫קדימה, צרפת!‬
‫איפה הבחורה שרצית שאפגוש?‬
‫היא הבריזה לי.‬ ‫-באמת?‬
‫בקרוב נארגן מפגש אחר.‬ ‫-יופי. כולן כאן מכוערות.‬
‫חוץ ממך.‬
‫קניתם את הבירה שביקשתי?‬ ‫-כן, למטה מימין.‬
‫כן! אין כמוך.‬
‫לפעמים אני תוהה מה את עושה עם לודו.‬
‫נכון, ז'ולייט ממש חמודה.‬
‫אבל את יכולה לדמיין, עם בחור כמוני?‬ ‫את יכולה לדמיין?‬
‫נתן לרווא. את ואני?‬
‫נתן!‬ ‫-כן?‬
‫תפסיק לפלרטט עם אשתי.‬
‫כן. בסדר.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫אתה מפספס את משחק הגמר.‬
‫קדימה, צרפת!‬
‫- 21:11‬ ‫שבת, 12 ביולי 2025 -‬
‫שמעתם משהו מבאטסטי?‬
‫לא. השופטת נזפה בנתן.‬ ‫לא נקבל את המכתב לפני מחר בערב.‬
‫הלו?‬
‫קומנדר בגאן? מדבר אדוארד באטסטי.‬
‫אדוני התובע.‬
‫המזכירה שלי שלחה לך‬ ‫את התיק של נולוון גאקו.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫אני מקווה שזה יעזור לך לתפוס אותו.‬
‫אתה יודע, הכרתי את אשתך אז.‬
‫ממש לפני…‬
‫היא עזרה לי מאוד. אין ספק.‬
‫הצטערתי לשמוע על מה שקרה.‬ ‫היא הייתה מבריקה.‬
‫היא הייתה יכולה להיות שופטת מצוינת.‬
‫גם אני חושב ככה.‬
‫בהצלחה, קומנדר.‬
‫אלך לקחת את הטבעת ממשרד בית המשפט.‬
‫ואביא אותה למעבדה.‬
‫אתה לא צופה במשחק?‬ ‫-אני לא ממש מתעניין בכדורגל.‬
‫אני יכול לפספס חמש דקות.‬
‫כן.‬
‫פלו לא באה?‬
‫את בסדר? את נראית מוטרדת.‬
‫מישהי אמרה לי שאני עומדת למות.‬ ‫שירצחו אותי.‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫מדיום.‬ ‫-מדיום…‬
‫היא אמרה לי שאמות בקרוב מאוד.‬ ‫ב-17 ביולי. בעוד חמישה ימים.‬
‫מה?‬
‫היא אמרה שלודו יבנה לעצמו חיים חדשים.‬
‫שיהיה לו עוד ילד.‬
‫איזו כלבה! למה היא אמרה לך את זה?‬
‫היא גם אמרה לי את שמה של אשתו לעתיד.‬
‫אני יכולה להיפגש איתה.‬
‫לדבר איתה.‬
‫בטח, אבל אל תעשי את זה. זה בולשיט. היי!‬
‫אל תיתני לזה לדכדך אותך.‬
‫אף אחד לא ירצח אותך!‬
‫סליחה, אבל איפה את גרה?‬
‫בפלוזנה.‬ ‫-בפלוזנה. נכון.‬
‫פלוזנה היא לא בוגוטה.‬
‫ובעלך הוא שוטר.‬
‫אם המטורפת הזאת הצליחה להפחיד אותך,‬
‫תיקני לעצמך טלפון נייד.‬
‫תרסיס פלפל. ככה תרגישי בטוחה יותר.‬
‫בסדר? כן?‬
‫מצוין.‬
‫תודה.‬
‫זיזו הבקיע! אחת-אפס!‬
‫זיזו!‬
‫קדימה, עוד גול.‬
‫עוד גול.‬
‫ז'וז'ו המתוקה שלי.‬
‫את תהיי רופאה נהדרת.‬
‫בעוד כמה ימים, אולי אמא לא תהיה כאן יותר.‬
‫אבל אבא תמיד יהיה כאן. תמיד.‬
‫הנה את.‬
‫היא התחילה לבכות בגלל הרעש.‬
‫בכית?‬
‫הלך לי הקול. צעקתי יותר מדי.‬
‫מל…‬
‫מה קרה?‬
‫הכול בסדר.‬
‫באמת?‬
‫שנספר לה או לא? שנספר לאמא על מה דיברנו?‬
‫ז'וז'ו ואני חשבנו‬
‫שזה יהיה פשע לא לעשות עוד ילד, נכון?‬
‫בן קטן הפעם?‬
‫נוכל לקרוא לו זיזו.‬
‫מצטער.‬
‫אנחנו אלופי העולם, לעזאזל! לא ייאמן.‬
‫היי… התוצאה היא שלוש-אפס.‬
‫את קולטת? שלוש-אפס.‬ ‫בדיוק כפי שחזית. זה מטורף!‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫טוב, ומה עם טביעות האצבעות?‬
‫אני צריך אותן מחר על הבוקר.‬
‫תוכלי להתקשר אליי ברגע שתקבלי את התוצאות?‬
‫נהדר. טוב, תודה רבה, סטפאני. ביי.‬
‫מישהו באמת הרג את אמא של ז'ולייט?‬
‫אל תדאג. נתפוס אותו.‬
‫מה אתה מכין?‬ ‫-לעזאזל, הבצל!‬
‫אני מכין קאבולי.‬
‫המנה שאמא אוהבת.‬
‫אני אוהב יותר צ'יפס.‬
‫נכון. תעביר לי‬ ‫את הלימונים הכבושים, בבקשה.‬
‫אני שונא לימונים כאלה.‬ ‫יש להם טעם של חומר ניקוי.‬
‫כן, אבל אמא אוהבת אותם.‬
‫גם אתה לא אוהב אותם. זה שניים נגד אחד.‬
‫סאם? תסדר את הדברים שלך.‬
‫זה מריח טוב.‬
‫את מריחה טוב.‬
‫אמא שלי הייתה מכינה את המנה הזאת.‬
‫והיא הייתה מכינה אותה בכל יום שישי.‬
‫הריח מילא את כל הבית.‬
‫הריח הזה הוא…‬
‫הזיכרון האחרון שלי ממנה.‬
‫אף פעם לא אמרת לי את זה.‬
‫זה כמו המלחמה. אני לא ממש מדברת על זה.‬
‫אבל…‬
‫אני יודעת שאם ארגיש צורך‬ ‫לדבר על זה, אתה תקשיב לי.‬
‫אני יודעת שאתה עובר‬ ‫משהו לא פשוט עכשיו עם החקירה שלך.‬
‫אבל…‬
‫אתה יכול לדבר איתי על זה.‬
‫אני כאן.‬
‫ז'וז'ו סיפרה לך?‬
‫- 12 ביולי, 1998 -‬
‫- 13 ביולי, 1998 -‬
‫- חופשי ב-18/7 לצהריים‬ ‫ניקולא -‬
‫- מידע על אנשים שהגיעו לאחרונה לצרפת -‬
‫רבאני פרוונה.‬
‫דרך לאנגדוק, 12-4.‬
‫- תיק: סחר בזנות, כנופיה אפגנית -‬
‫- ראש "הכנופיה האפגנית" לכאורה‬ ‫דרך לאנגדוק, 12-4 -‬
‫- כתובת ידועה: דרך לאנגדוק, 12-4 -‬
‫רואה? דרך לאנגדוק, 12-4.‬
‫זאת הכתובת של עומאר.‬ ‫ייתכן שהיא קשורה לרשת.‬
‫רק רגע, עדיין מוקדם.‬
‫וממתי את מבצעת חקירות שטח, כבוד השופטת?‬
‫נכון, זה יוצא דופן אבל אני רוצה‬ ‫שמישהו יחקור את האישה הזאת.‬
‫עוד הבוקר.‬
‫אבא! אמרת שתתקן את הטאבלט שלי!‬
‫חרא.‬
‫שמעת משהו?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫בחייך! זה לא מצחיק! הוא לא עובד.‬
‫הרגע הבנתי משהו.‬
‫נו כבר!‬ ‫-כן?‬
‫בבקשה!‬ ‫-הוא קצת כמו חיה פצועה.‬
‫בעל חיים קטן עם טאבלט.‬
‫בחייך! אתה לא מצחיק!‬
‫בסדר, בוא הנה.‬
‫הגיע הזמן.‬ ‫-תן לי לראות.‬
‫תתקרב.‬
‫הנה הוא!‬
‫שמה פרוונה רבאני.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬