‫- 19 ביולי, 1998 -‬
‫- לנצח נצחים -‬
‫לודו!‬
‫לודו?‬ ‫-כן?‬
‫אתה שומע?‬
‫אני לא שומעת כלום.‬
‫זה נורמלי. עוד ממש מוקדם. היא ישנה.‬
‫השכבנו אותה בעשר בערב.‬ ‫היא אף פעם לא ישנה תשע שעות רצוף.‬
‫בסדר.‬
‫אתה חושב שכדאי שנלך לבדוק?‬ ‫-לא.‬
‫את תעירי אותה.‬ ‫-מה אם היא הפסיקה לנשום?‬
‫אז אין סיבה למהר.‬
‫הפתולוג לא יוצא לפני תשע בבוקר ביום ראשון.‬
‫סליחה.‬
‫מה פסק הדין?‬
‫היא נושמת.‬
‫את באמת יוצאת לריצה עכשיו?‬ ‫-רוצה להצטרף?‬
‫לא.‬
‫את יודעת שיש דרכים אחרות,‬ ‫וכנראה יותר יעילות לעשות כושר?‬
‫זה טוב יותר לבריאות שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את צריכה להתפשט, לא להתלבש.‬
‫תאכיל את ז'ולייט בעוד שעה לכל היותר.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫לכי כבר! תשאירי אותי לבד!‬
‫רוץ, פורסט, רוץ!‬
‫היי, מלו?‬
‫כן?‬
‫לא, כלום.‬
‫פורסט! חכה, פורסט.‬
‫תפסיק לקרוא לי פורסט.‬
‫מה?‬
‫אנחנו אלופי העולם!‬
‫אז אפשר למות בשקט.‬
‫כבר עבר שבוע. הגיע הזמן שתתגבר על זה.‬
‫חרא!‬
‫חרא.‬
‫היי! שכחתי להתעורר.‬
‫את אלופת העולם בכל מה שקשור לשינה.‬
‫בואי, ז'וז'ו שלי. בואי לאבא!‬
‫בואי.‬
‫בואי נפתח את הדלת.‬ ‫אמא שכחה את המפתחות שלה.‬
‫כרגיל.‬
‫זאת לא אמא. זה נתן.‬
‫הוא הרבה פחות יפה מאמא.‬
‫שלום, אחי.‬
‫- משטרה -‬
‫תוכל להניח את ז'ולייט, בבקשה?‬
‫לא.‬
‫זאת מל.‬
‫היא…‬
‫הייתה תאונה.‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫היא נמצאה על החוף בקורסן.‬
‫תקשיב, אתה לא צריך להיות לבד.‬
‫אתה בא איתי, לודו.‬
‫- וורטקס -‬
‫- 7 ביולי, 2025 -‬
‫לודו, מה אתה עושה?‬
‫- משטרה -‬
‫יש אמצעי זיהוי?‬
‫לא. אין תיק. אין טלפון. כלום.‬
‫אתה בסדר? אתה מחזיק מעמד?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול לטפל בזה אם זה קשה מדי.‬
‫לא. אל תדאג.‬
‫זאת לא הפעם הראשונה שאני כאן.‬
‫זה הכרחי?‬
‫אי אפשר לעבוד בשקט?‬ ‫אתה חייב לעשות את הרעש הזה?‬
‫קדימה, רקס. לך תמצא את החפצים של הגברת.‬
‫קדימה, מקס! זוז!‬
‫- סורק -‬
‫קים, איפה צוות מז"פ?‬
‫הם לא שמעו על גאות ושפל?‬ ‫זירת הפשע שלנו תיעלם בתוך עשר דקות.‬
‫חוקרת מקרי המוות בקרוזון.‬ ‫עד שהיא תגיע, כבר יהיה מאוחר מדי.‬
‫הצוות שהוציאו את הגופה מהמים‬ ‫אמרו מי מצא את הגופה?‬
‫הילדה הקטנה שם.‬ ‫אבל כדאי שתדע שהיא לא מדברת.‬
‫קח.‬
‫מה קורה עם לודו? למה הוא מתנהג מוזר?‬
‫מצאנו את אשתו על החוף הזה.‬ ‫-אתה צוחק?‬
‫שם.‬
‫זה הצוק שהיא נפלה ממנו?‬
‫סוף-סוף. הגיע הזמן.‬
‫גבירותיי ורבותיי, תזדרזו! ראיתם מה השעה?‬
‫בעוד עשר דקות יהיו מים בכל מקום!‬
‫שלום. איך קוראים לך?‬
‫שמה ליזון.‬
‫שלום, ליזון. אני לודו.‬
‫אני שוטר.‬
‫רוצה להיות השותפה שלי?‬
‫יש לך אוצרות ממש יפים בדלי.‬
‫איפה מצאת אותם?‬
‫שם?‬
‫אפשר להסתכל? כן?‬
‫וואו, הנוצות האלה יפות.‬
‫אני אגיד לך מה, אני מציע שאת זה אני אקח,‬
‫ושאת תשאירי אצלך את כל השאר.‬
‫את מסכימה? כן?‬
‫תודה. וכל הכבוד לך, לוטננט ליזון.‬
‫זואי איזבל לוי, בת 45.‬
‫לא מצאת את הטלפון שלה?‬ ‫-אין סימנים לאלימות מכוונת.‬
‫כן? תסתכלי על העורף שלה. זה נראה כמו פצע.‬
‫אולי הוא נגרם מהגלים‬ ‫שהטיחו אותה על הסלעים.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, אלה ממש יקרים.‬ ‫-אתה לא יודע להתלבש. מה אתה מבין בסנדלים?‬
‫קניתי לפלו זוג כאלה ליום ההולדת.‬ ‫מכרתי כליה בשביל לשלם על זה.‬
‫הסיפור שלך ממש חשוד. יש לך אליבי?‬
‫אנחנו יכולים לסיים?‬ ‫לא בא לי להישאר כאן יותר מדי.‬
‫לודו?‬
‫שרשרת. טבעות.‬ ‫שמלה סקסית. ארנק מגונדר קטן.‬
‫היא לא לבושה יותר מדי יפה ללילה על החוף?‬
‫דייט שהשתבש?‬ ‫-כן.‬
‫לודו, נתן!‬
‫חרא. זה כמעט נשטף לגמרי.‬
‫אולי לרקס היה מספיק זמן לראות משהו.‬
‫- דוח רשמי -‬
‫טינטין?‬ ‫-קומנדר?‬
‫קפה, בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫"קפטן אבא"? לעזאזל.‬
‫מה? זאת מתנה ליום האב. לא יכולתי‬ ‫להגיד לילדים שלי שזאת מתנה מחורבנת.‬
‫אחותה של זואי לוי תבוא‬ ‫מחר בבוקר לזהות את הגופה.‬
‫מצוין.‬ ‫-מה עם הבעל?‬
‫לא הצלחתי להשיג אותו.‬
‫תתקשרי אליו שוב. נתן, נלך לעדכן את לה גוף?‬
‫הוא לא יצא כבר?‬
‫לא, הוא כאן.‬ ‫-למה אתה רוצה לעדכן אותו?‬
‫הוא כמו תייר כאן. זה לא מעניין אותו.‬ ‫-זה הנוהל.‬
‫התיק שלו כבר ארוז.‬ ‫בטוח מסריח מדאודורנט בפנים.‬
‫תירגע.‬ ‫-יבוא!‬
‫בוס, אנחנו מבקשים‬ ‫לערוך חקירה בנוגע לטביעה.‬
‫חקירה בעניין האישה שטבעה?‬ ‫-שמה של הקורבן הוא זואי…‬
‫אני סומך עליכם.‬
‫צוות הימ"מ החרים 200 ק"ג קוקאין.‬
‫אני צריך למהר לרן. תשמרו על העמדה.‬
‫אתה תתחיל בחיפוש. אני אלך לחדר ה-VR.‬ ‫-הקבצים מוכנים?‬
‫אני אפעיל לחץ על אגאת כדי שזה לא יימרח.‬
‫בסדר. אודיע לך מה נמצא בחיפוש.‬ ‫-אנחנו עורכים חיפוש?‬
‫תודה שאתה מודיע לי.‬ ‫-בחייך, אל תעלבי.‬
‫הוא ואני עובדים ביחד כבר 30 שנה.‬ ‫זה חלק מהשגרה שלנו.‬
‫אנחנו צוות, נתן ולודו.‬ ‫-טוב, עכשיו אנחנו קים וקפטן אבא.‬
‫קיבלתי את זה ליום האב, בסדר?‬ ‫זה יותר שימושי משרשרת פסטה.‬
‫קיבלת את התיק של זואי לוי?‬ ‫-כן. הוא עולה.‬
‫אין צורך ללחוץ עליי. הוא עולה.‬
‫הוא עולה… כמה זמן זה ייקח?‬
‫הוא עולה.‬
‫אל תיגע ברויבושים שלי. הם ממולכדים.‬
‫כמעט סיים. 98 אחוז.‬
‫98 אחוז זה בסדר. תני לי את זה. זה יספיק.‬ ‫-לא. שני אחוזים זה שני אחוזים.‬
‫לא כל צילומי הסלעים עלו. לא טוב.‬
‫לא אכפת לי מהסלעים.‬ ‫הצילומים של זירת הפשע עלו?‬
‫הם הראשונים שעלו.‬
‫מעולה. אז לא נחכה גם לדגים. תני לי.‬ ‫-אבל לא יהיו לך את הסלעים.‬
‫אתה מעצבן.‬
‫אל תבוא להתלונן אם יהיו באגים.‬
‫איזה סוג של באגים?‬ ‫-אתה תדע כשתראה.‬
‫תיזהר. זה ציוד חדש.‬
‫כל הכסף ששופכים על מציאות מדומה, ברצינות.‬
‫יכולנו לחסוך קצת בשביל לשלוח אותך להסתפר.‬
‫את בטוחה שמותר לך להתבדח על זה?‬
‫- תיק ז' לוי -‬
‫- טוען -‬
‫נו כבר.‬
‫- מאתחל מציאות מדומה ‬ ‫טוען VR -‬
‫- קורבן: זואי לוי‬ ‫חוף קורסן -‬
‫- בחר אזור B, A או C -‬
‫אזור A.‬
‫- אזור A‬ ‫חוף, דרום -‬
‫לודו, מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫יש אמצעי זיהוי?‬
‫לודו?‬ ‫-כן?‬
‫תשתדל לא להיתקל בשום דבר הפעם.‬
‫בחייך, אני לא איזה מטומטם זקן, אגאת.‬ ‫אבל תודה שאת מפגינה אכפתיות.‬
‫אני דואגת למשקפיים, לא לך.‬
‫זה בסדר, אני חושב שקלטתי איך…‬
‫אתה בסדר? אתה מחזיק מעמד?‬
‫כן.‬
‫אני יכול לטפל בזה אם זה יותר מדי.‬
‫כבה את השמע.‬
‫חזור להתחלה.‬
‫נ' + ז'.‬
‫הנה זה.‬
‫צלם.‬
‫- בוצע צילום -‬
‫לא, זה לא ייתכן.‬
‫מלאני?‬
‫- קצה אזור VR -‬
‫מה היה הרעש הזה?‬
‫תקשיב, אני לא רואה כלום. הקבצים תקינים.‬
‫בכל זאת, שני אחוזים זה הרבה.‬ ‫לא רצית לחכות למאה אחוז.‬
‫אולי זה חפץ בשחזור.‬
‫אגאת…‬
‫באג במערכת.‬
‫לא, הייתה שם מישהי.‬
‫מישהי שלא הייתה שם קודם.‬ ‫מישהי שלא הייתה בזירת הפשע.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, אני בטוח לגמרי.‬
‫אולי לא הבחנת בה.‬ ‫לא שמת לב קודם שהיא הייתה על החוף.‬
‫בבקשה אל תשאיר דנ"א על התיקים שלי.‬
‫מה התיקים האלה?‬ ‫-הם ישנים. עליי לעשות להם דיגיטציה.‬
‫יכול להיות‬
‫ששתי חקירות שונות‬ ‫שהתרחשו בדיוק באותה זירה‬
‫עשויות להתערבב שם בפנים?‬
‫להתערבב?‬ ‫-כן, זאת אומרת שהקבצים ישתבשו.‬
‫נכון, ישתבשו. אתה מדבר שטויות.‬
‫אז התשובה היא כן או לא?‬ ‫-כמובן שלא.‬
‫דברים לא יכולים להתערבב שם.‬
‫לא ייאמן.‬
‫תקשיב, הקבצים בסדר. המשקפיים בסדר.‬
‫דיברת עם מישהו על נדודי השינה שלך?‬ ‫מחסור בשינה עלול לגרום להזיות.‬
‫כשלבת דודתי נולדו תאומים…‬ ‫-צודקת.‬
‫אני בטח הזיתי.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫התגעגעתם אליי?‬
‫"כן, אנחנו ממש התגעגענו אליך!"‬
‫אתה יודע שאני במשמרת בעוד חצי שעה?‬ ‫-אני מצטער, ז'וז'ו. יש לנו חקירה חדשה.‬
‫אתה בסדר? אתה נראה מוטרד.‬
‫אני בסדר. זה פשוט…‬
‫טוב, אישה טבעה.‬
‫איפה היא טבעה?‬
‫בחוף קורסן.‬
‫טוב, בואו נלך ישר על בקבוק יין אדום חזק.‬
‫נכון?‬
‫לא, אני אהיה בסדר.‬
‫אני אהיה בסדר. הכול טוב.‬
‫היה לך יום מוצלח בבית החולים?‬ ‫-כן.‬
‫הרופאים לא היו מעצבנים מדי?‬
‫אבא?‬
‫הדגים אכלו לה את העיניים?‬
‫יש לנו פסיכופת במשפחה.‬
‫ברצינות.‬ ‫-יש לנו פסיכופת אמיתי בבית.‬
‫תגידו, מה פספסתי?‬ ‫-ז'ולייט ונואמי חזרו להיות ביחד.‬
‫טוב… זה טוב.‬
‫אבל חשבתי… לא נפרדתן לתמיד?‬
‫כן, אבל דיברנו.‬ ‫עכשיו אנחנו מסתדרות טוב בהרבה.‬
‫מעולה.‬
‫אבל זה נכון.‬
‫היא אפילו ביטלה סוף שבוע‬ ‫עם החברים שלה כדי לעזור לה לארוז.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-היא עושה מאמץ אמיתי.‬
‫נהדר. אני ממש שמח.‬
‫היא תחזיר את הכסף‬ ‫של המחשב שהיא זרקה מהחלון?‬
‫ערב טוב.‬
‫נואמי. מה שלומך?‬
‫טוב מאוד, ואתה?‬
‫נהדר. ממש מתאים לך, ה…‬
‫היי.‬ ‫-טוב…‬
‫שנזוז?‬ ‫-בטח.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי!‬ ‫-ביי.‬
‫היא לא שמה לב.‬ ‫-לא.‬
‫כמעט החמאתי לה.‬ ‫רציתי לקום ולתת לה נשיקה על הלחי.‬
‫- צרפת -‬
‫- מוכן לסריקה -‬
‫- פתח קובץ -‬
‫- פותח: בודק הרשאות -‬
‫- אישור כניסה -‬
‫- תיק ז' לוי -‬
‫- משתמש: לודוביק בגאן‬ ‫קורבן: זואי לוי -‬
‫אזור B.‬
‫אזור C.‬
‫- סוף אזור B -‬
‫- ההטענה הושלמה -‬
‫מלאני?‬
‫את יכולה לראות אותי? את שומעת אותי?‬
‫לא ראיתי אותך מגיע.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני הוזה.‬
‫אתה בסדר, אדוני? הלכת לאיבוד?‬
‫מה השעה?‬
‫עכשיו 11:40 בערב. ה-7 ביולי.‬
‫11:40 בערב?‬
‫11…‬
‫אז עכשיו לילה אצלך?‬
‫כן. עכשיו לילה.‬
‫וה-7 ביולי…‬
‫2025?‬
‫לא.‬
‫1998.‬
‫לעזאזל… את לא מזהה אותי?‬
‫זה אני, לודו.‬
‫אני בעלך. חכי רגע.‬
‫אני בן 52 כי אני…‬
‫גם אצלי עכשיו ה-7 ביולי.‬ ‫השעה 11:40 בלילה, אבל השנה היא 2025.‬
‫מה? זאת בדיחה?‬ ‫-לא.‬
‫זאת לא בדיחה. באמת, אני ב-2025.‬
‫אני בזירת פשע בחדר VR.‬
‫בסדר. אני לא מבינה כלום.‬ ‫סליחה, אני חייבת ללכת.‬
‫חכי, מלו!‬
‫נולדת ב-2 בינואר, 1970.‬
‫אנחנו גרים ברוט דו דלק.‬
‫יש לנו תינוקת.‬
‫ז'ולייט.‬
‫היא בת 11 חודשים.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬ ‫-אני יודע הכול.‬
‫יש לך שומה על הגב שיש לך תסביך איתה.‬
‫הסרתי אותה.‬
‫כן, ועכשיו הצלקת מפריעה לך אפילו יותר.‬
‫את אוהבת את החוף הזה ובאה לכאן הרבה.‬ ‫בכל פעם שאת לא יכולה להירדם.‬
‫את אוהבת לרוץ.‬
‫אני קורא לך פורסט,‬ ‫ואת שונאת את זה, אבל אני אוהב את זה.‬
‫בפעם הראשונה שנישקתי אותך‬ ‫צפינו ב"פורסט גאמפ".‬
‫אתה סוג של דופלגנגר?‬
‫אתה עובד עליי?‬ ‫-לא.‬
‫אתה מרוצה? אני יכולה ללכת?‬ ‫-לא! מלו, אני מתחנן! יש לי הוכחה.‬
‫אני יכול להוכיח שמה שאני אומר נכון.‬
‫מה המשחק הבא בגביע העולם?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫זה…‬
‫זה חצי הגמר.‬
‫חצי הגמר נגד קרואטיה?‬ ‫-כן.‬
‫תוראם יבקיע פעמיים. את תראי.‬
‫תוראם! זה מגוחך!‬
‫יש לי משהו יותר משכנע.‬
‫תיכנסי למטבח.‬
‫יש קופסת דגנים ישנה בארון.‬
‫אני מחביא שם את הסיגריות שלי.‬
‫לא. במקרה הזה קיבלת מידע מוטעה.‬
‫לודו הפסיק לעשן. הפסקנו ביחד.‬
‫היינו אמורים להפסיק, אבל שיקרתי.‬ ‫באמת הפסקתי אחרי מותך.‬
‫אני לא יודעת למה לודו ביקש שתעשה את זה.‬
‫לא, מלאני.‬ ‫-אני לא מרשה לך לעקוב אחריי!‬
‫בבקשה…‬
‫אני אחכה לך כאן!‬
‫מלו?‬
‫הכול מוכן. סיימתי את הקיר האחרון.‬
‫אמרתי לך שאסיים הערב.‬
‫את חייבת לבוא לראות. זה נראה נהדר.‬
‫תסלחי לי. מצטער.‬
‫זה היית אתה על החוף.‬
‫מה?‬
‫הבחור הזה.‬
‫זו היית אתה, עם איפור כדי שתיראה זקן.‬
‫אם זאת הייתה בדיחה, זה ממש לא מצחיק.‬
‫אז ראית גרסה שלי בתור זקן, זה העניין?‬
‫הייתי חתיך?‬
‫לא, בעצם, חכי רגע…‬
‫היה לי שיער?‬ ‫-לודו, זה ממש הפחיד אותי.‬
‫אם עשית את זה כדי‬ ‫שלא אצא בלילות, זה טיפשי.‬
‫לא. זה לא הייתי אני.‬ ‫-בחייך, תפסיק.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫את יודעת מה אני חושב?‬
‫אני חושב שאני כל כך מחרמן אותך‬ ‫עד שאת רואה אותי בכל מקום.‬
‫בואי, אני אראה לך. את רואה אותי?‬
‫כן.‬ ‫-זה אומר שאת מחורמנת.‬
‫בחייך, בבקשה, ז'וז'ו, תעשי מאמץ.‬
‫נו כבר!‬
‫בבקשה, תפתחי את הפה.‬
‫אני יודע מה את רוצה. את רוצה‬ ‫את הדגנים של אבא כי הם עושים רעש.‬
‫הנה, תראי.‬
‫את יכולה לשחק עם זה.‬
‫הנה. אבל אסור לך לאכול את זה.‬
‫זה רק לגדולים.‬
‫תשחקי עם זה.‬
‫רואה? הנה, קחי כף.‬
‫לא, זה ריק!‬
‫לא עישנתי אותן!‬
‫נו כבר, מלו.‬
‫לודו? זה אתה? מתי הגעת לכאן?‬
‫ממש עכשיו, לפני כמה דקות.‬
‫נתן מחפש אותך.‬ ‫לא היית אמור להיפגש איתו בחדר המתים הבוקר?‬
‫את יכולה להגיד לו שאני צריך‬ ‫עוד עשר דקות? תודה, אגאת.‬
‫בטח פספסתי משהו.‬ ‫מתי הפכתי למזכירה שלך?‬
‫את לא ה…‬ ‫אגאת, אף אחד לא ירצה אותך בתור מזכירה.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫מה הטירוף הזה?‬
‫תקשיבי…‬ ‫-אל תיגע בי!‬
‫מה זה היה?‬
‫זה מה שניסיתי להסביר.‬
‫אנחנו לא בדיוק באותו מרחב-זמן.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫בטח נוצר סוג של וורטקס איפשהו.‬
‫בטח גרמנו לקרע במרחב-זמן כלשהו או שאני…‬
‫אני לא יודע איך זה עובד, אבל זה נהדר.‬
‫זה נהדר.‬
‫זה באמת אתה?‬
‫כן.‬
‫מבוגר בכמה שנים.‬
‫אני כל כך התגעגעתי אלייך.‬
‫זה אומר…‬
‫מה שאמרת…‬
‫הסיגריות, ה… אני באמת עומדת למות?‬
‫מה קרה?‬
‫זאת הייתה תאונה. את נפלת מהצוק.‬
‫נפלתי? איך? יצאתי לריצה?‬
‫איפה זה קרה?‬
‫שם למעלה.‬
‫על השביל.‬
‫אולי נוכל למנוע את זה.‬
‫אולי נוכל לשנות את העתיד שלך.‬
‫איך?‬
‫אסור שתהיי כאן באותו יום.‬
‫את חייבת לעזוב את ברסט.‬
‫תיקני כרטיס לרכבת ותיסעי. לפני ה-19 לחודש.‬
‫ה-19 ביולי הקרוב?‬ ‫-כן.‬
‫בעוד 11 ימים?‬
‫כן.‬
‫אני אמות בעוד 11 ימים?‬ ‫-לא, זה…‬
‫מלו, זה לא בלתי נמנע.‬
‫זה עדיין לא קרה לך.‬
‫מה אם זה לא יצליח?‬
‫מה אם אני אמות בכל זאת? מה אם זה גורל?‬
‫בואי ננסה משהו אחר.‬
‫עלינו לגלות אם אנחנו‬ ‫יכולים לשנות את עתידך.‬
‫צפינו בחצי הגמר אצל נתן.‬
‫יש לי צילום. כולנו מופיעים בו.‬
‫אל תלכי לנתן הערב.‬
‫אם לא אלך, אני אעלם מהצילום?‬
‫כמו ב"בחזרה לעתיד".‬ ‫-כן.‬
‫לודו, מה אתה עושה?‬ ‫אחותה של הקורבן מחכה לך.‬
‫אני חייב ללכת, מלו.‬
‫חכה רגע!‬
‫ז'ולייט? היא בסדר?‬
‫ז'ולייט בסדר גמור. היא מדהימה.‬
‫מדברת המזכירה של קומנדר בגאן.‬
‫כן, אני רוצה להזמין מונית‬ ‫לחדר המתים. תגיעו במהירות, כן.‬
‫ניפגש כאן אחרי המשחק, בסדר? בחצות?‬
‫בסדר.‬ ‫-היי, מלו…‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫זה יצליח.‬
‫המשקפיים בסדר? לא ראית משהו קסום הפעם?‬
‫לא.‬
‫תזכור לקחת את המעיל שלך מהמלתחה.‬
‫תודה.‬
‫כבר סרקת את תיק 45-34 מ-1998?‬
‫התיק של מלאני?‬
‫לא. אנחנו נותנים עדיפות לדיגיטציה‬ ‫של תיקים שעדיין פתוחים, אז אני עדיין לא…‬
‫בסדר.‬
‫תוכלי להוציא אותו, בבקשה?‬ ‫אני רוצה לבדוק משהו.‬
‫לא, אני לא יכולה להוציא אותו ככה.‬ ‫תגיש בקשה רשמית במפקדה.‬
‫אגאת. את יודעת שייקח להם נצח לאשר אותה.‬
‫שבועיים, שלושה לכל היותר.‬ ‫-זה יהיה מאוחר מדי!‬
‫מאוחר מדי למה?‬
‫סוף-סוף! איפה היית?‬
‫אין חדשות על הבעל?‬
‫לא. אנחנו יודעים שהוא הגיש בקשה להתגרש.‬ ‫אבל זה עדיין לא קרה.‬
‫אתה חושב שהוא הנ' מ"נ' + ז'"?‬
‫נילס לוי. זה מתאים, נכון?‬
‫אולי הוא רצה לזרז את התהליך?‬
‫בכל מקרה, זה מניע.‬
‫כן.‬
‫אז מה גילית בחיפוש?‬ ‫-רק כמה חפיסות של כדורים נגד חרדה.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-לא, קרה משהו.‬
‫מה קורה איתך?‬ ‫בחייך, אחי. אתה יכול לספר לי.‬
‫בסדר. אתה תחשוב שאני משוגע.‬
‫כשהייתי בחדר ה-VR…‬ ‫-רגע. זאת היא.‬
‫אחותה של זואי לוי.‬
‫בוקר טוב, גברת קלובין.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫יש לכם סיגריה?‬
‫הם לא התראו יותר?‬
‫היא ונילס? לא. הוא עבר לגרמניה.‬
‫הם ניסו להישאר חברים‬ ‫אבל זואי עדיין הייתה מאוהבת בו.‬
‫היא התקשרה אליי שלשום.‬
‫היא בדיוק קיבלה את מסמכי הגירושים.‬
‫לא עניתי לה. כי כעסתי.‬
‫אם הייתי עונה, היא הייתה חיה.‬ ‫-את לא יכולה לדעת את זה.‬
‫את חושבת שהיא התאבדה?‬
‫היא דיברה איתך על זה?‬ ‫היא אמרה לך שהיא רוצה לשים קץ לחייה?‬
‫כן, אבל לא חשבתי שהיא תעשה את זה.‬
‫את בטוחה שהיא לא קבעה פגישה?‬
‫היא הייתה לבושה בהידור.‬
‫לא. הייתה לה מצגת חשובה בעבודה.‬
‫מצאנו משהו כתוב על החול קרוב אליה.‬
‫נ' + ז' בתוך לב.‬
‫מסוג הדברים שזוגות מאוהבים מציירים.‬
‫זה לא הסגנון של זואי.‬
‫זה מה שילדים עושים, לא?‬
‫אבל בכל זאת,‬ ‫היא הכירה את נילס על החוף הזה.‬
‫איפה היית? חיכיתי לך.‬
‫לא לקחת אותה למעון?‬
‫יצאת פתאום בלי להגיד כלום. אני דאגתי.‬ ‫-סליחה.‬
‫לא נורא. אני אוהב אותך.‬
‫בסדר. נתראה אצל נתן הערב.‬
‫לא. אני לא באה.‬
‫אני מותשת.‬
‫לא, את בטח צוחקת.‬ ‫זה חצי הגמר, את לא יכולה להבריז לי.‬
‫הבטחתי לנתן שתבואי.‬
‫כל זה בגלל חפיסת סיגריות?‬
‫זה לא העניין.‬
‫אז מה זה?‬
‫אני מותשת.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫בסדר. אז זהו זה.‬
‫החוקרת אישרה שאין סימנים לאלימות מכוונת.‬
‫הריאות שלה היו מלאות במים.‬ ‫היא באמת טבעה.‬
‫כן.‬ ‫-מה?‬
‫או שמישהו הטביע אותה.‬
‫ונילס לוי?‬
‫קים בדקה. הוא בגרמניה.‬
‫ברור.‬
‫תראה, שנינו יודעים שמשהו לא בסדר כאן.‬
‫הבגדים שלה, בתור התחלה.‬ ‫-כן.‬
‫והנ' + ז' על החול.‬
‫אני באמת חושב שהיא לא הייתה לבד על החוף.‬
‫אז אין לנו כלום.‬ ‫התובע המחוזי יסגור את התיק. אני מכיר אותו.‬
‫הוא יגיד שהיא הייתה‬ ‫מדוכאת בגלל הגירושים שלה.‬
‫טביעה. התאבדות. סוף הסיפור.‬
‫אולי בכל זאת נוכל לבקש לערוך חיפוש דנ"א.‬
‫על גופה שהייתה יותר מ-15 שעות במי ים?‬
‫לא, לא על הגופה. אצלה בבית.‬
‫אני יודע מה הוא יגיד,‬ ‫"בגאן! אתה יודע כמה עולה חיפוש דנ"א?"‬
‫- התובע אורסה -‬
‫זה אורסה. מדברים על השטן.‬ ‫-הנה לך.‬
‫אדוני התובע.‬ ‫-קראתי את דוח חקירת המוות.‬
‫אני חושב לסגור את החקירה.‬ ‫תשלחו לי את התיק.‬
‫רק רגע. אני חושב ששווה‬ ‫לערוך בדיקת דנ"א בדירה שלה.‬
‫בגלל התאבדות?‬
‫אתה יודע כמה עולה חיפוש דנ"א?‬
‫אולי נוכל לחפש עדי ראייה?‬
‫בסדר. אם שום דבר לא יצוץ‬ ‫ב-24 השעות הקרובות, תשלחו לי את התיק.‬
‫הוא ניתק לי בפרצוף.‬
‫עשרים וארבע שעות. התובע הזה מטורף.‬ ‫-פסיכי לגמרי.‬
‫בסדר, בפעם הזאת פישלתי.‬
‫אבל בקודמת הצלחתי. קפצתי מעל 12 מכוניות.‬
‫מה הטעם לקפוץ מעל 12 מכוניות?‬
‫את לא תביני.‬
‫לא.‬
‫מה שאני מבינה זה שיש אנשים‬ ‫שספגו נזקים בשווי 60,000 פרנק.‬
‫זאת אומרת, תסתכל על עצמך. זה מגוחך.‬
‫זה עדיף על החיים העלובים שלך.‬ ‫-מרווין.‬
‫תהיה בטוח, לא יהיו לך חיים עלובים.‬
‫כי לא יהיו לך חיים בכלל.‬ ‫בקצב הזה, אתה תמות בשבוע הבא!‬
‫זה הכול.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫אני קולטת שלא היו לי חיים.‬ ‫לא הייתי בארה"ב. לא צפיתי ב"טיטניק".‬
‫לא עשיתי כלום.‬ ‫-טוב…‬
‫את נשואה עם ילדה.‬ ‫תסתכלי עליי. אין לי כלום.‬
‫כלום.‬ ‫-גבירותיי.‬
‫אדוני התובע המחוזי.‬ ‫-זה נראה טעים.‬
‫טוב. בתיאבון לכן.‬
‫תודה.‬
‫לא. אל תלכי עליו. הוא תלותי.‬
‫הוא חתיך. אני בטוחה שיש לו תחת יפה.‬
‫את בסדר? את לחוצה?‬
‫זאת אומרת, כשיש לך תינוק,‬
‫החיים שלך נעצרים.‬
‫את תראי, ז'וז'ו תגדל בקרוב.‬
‫זה יהיה קל יותר.‬
‫והערב נראה את המשחק‬ ‫אצל החבר של הגבר שלך. יהיה נחמד.‬
‫לא, האמת היא שאני לא הולכת.‬ ‫-מה?‬
‫אבל זה חצי הגמר.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫וקניתי צבעי פנים.‬
‫נצפה במשחק אצלך. אשים אותם בכל מקרה.‬
‫את מסיימת את הפניני?‬ ‫-כן.‬
‫את מחפשת משהו?‬
‫אני הרוסה. מישהו גנב פחית רויבוש.‬
‫אני רותחת.‬
‫ראיתי פחית במטבח.‬
‫ידעתי. זה היה ברונו?‬
‫אבדוק אם יש טביעות אצבעות.‬
‫אני אזיין אותו.‬
‫מישהו ראה את ברונו?‬ ‫-הוא בשירותים.‬
‫לעזאזל.‬
‫ברונו?‬
‫- תיק חקירה‬ ‫מלאני בגאן -‬
‫- משפחת לרווא -‬
‫רומן! מזמן לא התראינו…‬ ‫-אבא, זה לודו!‬
‫גדלת, מה?‬
‫בסדר. גדלת.‬
‫היי! מצאת משהו בחיפוש אחר עדים?‬ ‫-אפשר לקבל שמפניה?‬
‫כן!‬ ‫-לא!‬
‫אבל, אבא…‬
‫לוסיין, אמרתי לא.‬ ‫-לולו, היא אמרה לא. סוף פסוק.‬
‫לודו, תקשיב לי, בלי עבודה הערב.‬ ‫זה יום הנישואין ה-27 שלנו.‬
‫כבר 27 שנים?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-וואו!‬
‫חמש דקות ואז תוכלי לקבל אותו בחזרה, בסדר?‬
‫חמש דקות.‬ ‫-חמש דקות, מותק.‬
‫חמש דקות.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ואתם שניכם, מספיק עם הטלפונים.‬
‫לא.‬ ‫-אמא!‬
‫קיבלת את התיק של מלאני?‬
‫סיפרתי לכם איך הכרתי את אבא?‬ ‫-כן.‬
‫התכוונתי לספר לך משהו קודם.‬
‫כן.‬
‫כשחזרתי לחדר ה-VR,‬ ‫בשביל החקירה של זואי לוי…‬
‫ראיתי את מלאני.‬
‫ראית את מלאני? מה, ראית אותה מתה על החוף?‬
‫בחיים.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫בחיים. כמו שאני רואה אותך.‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול לטפל בחקירה.‬
‫מה?‬ ‫-קים ואני נטפל בה.‬
‫נדבר עם לה גוף…‬
‫לא. אתה לא תיקח ממני‬ ‫את החקירה הזאת. ממש לא.‬
‫אתה אומר לי שראית את הרוח של מלאני.‬
‫אמרתי שראיתי…‬
‫אמרתי שראיתי את מלאני.‬
‫זאת רק צורת התנסחות.‬
‫בסדר? כמובן שדמיינתי אותה‬ ‫כי שתיהן מתו על החוף הזה.‬
‫שמפניה, לודו?‬
‫לא, תודה. אני בסדר.‬ ‫אני כבר הולך. חמש הדקות שלי נגמרו.‬
‫בסדר.‬
‫למי עוד אני אספר אם לא לך?‬
‫אתה יכול לספר לי כל דבר.‬
‫בסדר.‬
‫יום נישואים 27 שמח.‬
‫תיהנה מהזמן בחברת המשפחה. נתראה מחר.‬
‫לודו…‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫סאם, תסדר את הדברים שלך.‬ ‫כמה פעמים צריך להגיד לך?‬
‫זה תיקו, אבל צרפת ממשיכה בהתקפה… גול!‬
‫הבקענו! שני שערים! אני לא מאמינה!‬
‫אלוהים! אנחנו בגמר!‬
‫ליליאן, אני מתה עליך! תוראם, אין כמוך!‬
‫אני מתה עליו! אנחנו בגמר!‬
‫אנחנו בגמר!‬
‫אבא? הטאבלט שלי נשבר, תראה.‬
‫אתה לא ישן?‬ ‫-אני כן. אני הולך מתוך שינה.‬
‫בסדר…‬
‫טוב. נמסור לתיקון. הנה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה אני עושה?‬
‫אני מחפש צילום ישן‬
‫מגביע העולם ב-1998.‬
‫זה הצליח.‬
‫זה הצליח!‬
‫מה הצליח?‬
‫אני כבר לא בצילום.‬
‫זה אומר שיש לי סיכוי.‬
‫את חייבת לעזוב מיד.‬ ‫בסדר? את צריכה לקנות כרטיס לרכבת.‬
‫מחר בבוקר, ברגע שמשרד הכרטיסים ייפתח,‬
‫תלכי לקנות כרטיס?‬
‫וניפגש כאן באחת בצהריים?‬ ‫בזמן הפסקת הצהריים שלך?‬
‫איך נדע שזה הצליח?‬
‫התיק על התאונה שלך.‬ ‫אם זה יצליח, הוא ייעלם.‬
‫מלו?‬
‫סליחה ששיקרתי בקשר לסיגריות.‬
‫- 09:35‬ ‫יום רביעי, 9 ביולי 2025 -‬
‫- התובע אורסה -‬
‫מה הסיפור עם הספל הזה?‬
‫- FBI‬ ‫פיקוח בנות אישי -‬
‫אדוני התובע המחוזי.‬
‫טוב מאוד, תודה. ואתה?‬
‫- 09:36‬ ‫9 ביולי 2025 -‬
‫כן, כמובן.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫- תיק חקירה‬ ‫תאריך: 17 ביולי 1998 -‬
‫התאריך השתנה?‬
‫היית אמורה למות ב-19 בשמונה בבוקר.‬ ‫כאן רשום 17 לחודש ב-11 בבוקר.‬
‫איבדנו יומיים.‬
‫ב-17 לחודש?‬
‫בעוד שמונה ימים?‬
‫אני לא יכולה…‬
‫זה לא יכול להיות.‬ ‫זה אומר שלא משנה מה נעשה, אני אמות!‬
‫אולי אם אדבר על זה עם לודו,‬ ‫הוא ימצא פתרון. הוא…‬
‫לא. אל תדברי על זה איתו.‬
‫אני מכיר את עצמי. הוא לא יאמין לך.‬
‫אם תגידי לו, הוא לא ייתן לך‬ ‫לחזור לכאן ולא נוכל להיפגש יותר.‬
‫אני לא רוצה למות.‬
‫לא, אבל… תקשיבי.‬
‫את אמורה למות יומיים קודם,‬ ‫אז התיק בטח השתנה.‬
‫אפשר לראות?‬
‫יש בו צילומים, את יודעת.‬
‫אפשר לראות?‬
‫רק רגע.‬
‫הטבעת עם הפנינה הזאת.‬
‫היא לא שלי.‬
‫את בטוחה?‬
‫אני מכירה את כל הטבעות שלי. היא לא שלי.‬
‫היא קיטשית. לא הייתי עונדת אותה.‬
‫אני מכיר את הטבעת הזאת. ראיתי אותה איפשהו.‬
‫איפה?‬
‫על זואי לוי.‬
‫מי זאת?‬
‫חכי רגע. ארכיון התמונות.‬
‫הדפס.‬
‫מה ראית?‬
‫ניפגש כאן ב-11 בערב, בסדר?‬
‫מה קרה? מה ראית?‬
‫לודו, מה ראית?‬
‫זאת לא הייתה תאונה.‬
‫את נרצחת.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬