Regele Gustaf: În romanele sale, piesele și eseurile sale,
acest scriitor a redefinit literatura modernă.
El ne-a arătat starea a omului modern,
în toată absurditatea ei și inutilitatea,
cu umor negru și o perspectivă profundă.
Este marea noastră onoare să recunosc astăzi acest scriitor.
Premiul Nobel pentru Literatură se acordă prin prezenta...
Samuel Beckett.
Domnule Beckett, nu exista discurs?
Deci, ai luat premiul în bani?
O să-l dau.
Chiar crezi asta te va ajuta?
Nu. Tu?
Daca ceva, ar putea înrăutăți lucrurile.
Încă o voi face.
Hmm.
Deci, cine sunt candidații pentru banii astia?
A cărui iertare ai nevoie cel mai mult?
Ştii, Am răsfățat de alegere.
Știi că asta va fi o călătorie prin rușinea ta?
Nu este totul?
Deci atunci...
Vom începe cu Mama.
Cum am putea să nu?
Copilul Samuel: Aș fi avut Pânza brodată cerului
Executat cu aur Și lumină argintie
Albastrul și slabul Și pânza întunecată
De noapte și lumină Și pe jumătate de lumină
Aș întinde pânza Sub picioarele tale
- Dar eu, fiind sărac... - „Dar eu”.
Dar eu, fiind sărac
Își schimbă atenția a poeziei.
Ai fost rătăcit cu accentul dumneavoastră.
Nu, mulțumesc.
Ce ați spus?
Sunt multumit de livrare.
Iar eu...
nu sunt.
Și am luat în considerare sugestia ta,
și îl găsesc inferior celui al meu.
Oricare va face.
Dar eu, fiind sărac Am doar visele mele...
Mi-am răspândit visele Sub picioarele tale
Calcă ușor Pentru că îmi călci pe visele
Hai, mai repede, mai repede!
Lasă-te, lasă-te!
E timpul să pleci.
Copilul Samuel: Nu încă.
Nu în timp ce zmeul încă zboară.
Asta nu e pentru tine.
Ce este obscenitatea asta?
Eu sunt aici!
Pe mine pe care îl demonizezi cu otrava ta!
Ai putea doar îți imaginezi vreodată ca tine,
pentru că toată lumea ești tu.
Esti un mincinos!
Aceasta va fi ultima ta șansă a vorbi...
a conspira împotriva mea.
Luptă.
Mi-ai citit povestea?
Nu am.
Dacă este suficient de bun a fi publicat,
este suficient de bun pentru tine.
Hmm.
Întotdeauna va exista o chemare la emoție.
Deci, ai citit-o?
Ce risipă.
Mă duc la Paris, și sper să nu mă mai întorc niciodată.
Continentul este populat aproape în întregime de homosexuali.
Hmm.
Există, desigur, un defect central al teoriei tale.
Întotdeauna atât de inteligent.
Ai presupus stăpânire veșnică asupra mea.
De parcă aș fi fost al tău să controlezi.
S-ar putea doar să se termine ca aceasta.
ți-am dat totul.
Sper, de dragul tău, nu este adevărat.
Aș putea da banii la spital...
unde a murit.
Ea... ea nu a mers tocmai în liniște.
Nu.
Ai plătit-o deja pe tot pocăința pe care ți-o poți permite.
Te referi la ce i-am spus?
Pe măsură ce ea a murit.
Că am avut regrete.
Și spunându-i că a devenit cel mai mare regret al tău dintre toate.
știam că, chiar așa cum îi spuneam.
S-ar putea să numești cicatricile tale după ea?
Hmm. S-ar putea să numesc si bucuriile mele.
Hmm, nu așa este întotdeauna cu dragoste?
Suzanne?
Nu, nu încă.
Deci, este Lucia?
Este Lucia.
domnule Joyce?
sunt pe ganduri!
Domnule Joyce, numele meu este Samuel Beckett.
Studiez engleza la EÉcole Normale Supérieure,
sunt din Dublin,
și am un mare respect pentru munca ta.
„Sunt din Dublin” era cu totul de prisos.
Și ar fi existat nici un rău la început
cu admirația acum, ar fi acolo?
Niciun rău.
Ştii, Domnule Beckett,
marea mea rușine, si cum sa nu fie,
este că eu... nu știu greacă.
Corect.
Desigur, Mă descurc cu greaca modernă,
si am cheltuit mult timp cu grecii
de tot felul, de la nobili, până la vânzătorii de ceapă.
În principal, acesta din urmă.
Știi, sunt superstițios despre vânzătorii greci de ceapă.
nu-i asa?
Ei bine, eu...
Adică, nu am întâlnit niciunul, ar fi prezumtiv.
Ah, dar uite, dai dovada de nedumerire.
Nu arăta niciodată nedumerit, Beckett,
predă controlul.
Ideea mea este, desigur, că nu vorbesc irlandeză.
Corect. Și nici tu.
Nu.
Sper că nu te gândești ca poti invata de la mine...
că ai venit a căuta epifania
la altarul meu spart?
Nu, asta... am crezut...
am vrut sa fac cunostinta ta,
poate oferi serviciile mele.
Niște lectură, sau niște cercetări.
Știu de la profesorii mei de la Trinity
pe care l-ai oferit postari similare
elevilor din trecut.
Știți, domnule Beckett,
Nu sunt James Joyce a lui Ulysses.
Eu sunt James Joyce de efort eșuat,
glorie stinsă și decăderea pătrunzătoare.
Capul meu este plin de pietricele, și gunoi,
și bucăți de sticlă, și chibrituri sparte.
De ce ai vrea să pleci într-o călătorie atât de deprimantă?
Domnule Joyce, Aș prefera să te privesc cum eșuezi
decât oricine altcineva reușește.
Nu veni devreme.
Sunt ușor de tresărit diminetile.
Nu o face.
Ce?
Scrie.
Doar ceva mă gândeam.
Ah, bine! Bine...
stai acolo... in consideratie.
E în siguranță acolo.
O carte nu ar trebui să fie planificat dinainte,
domnule Beckett.
După cum scrie cineva, cartea se va forma singură,
supus și modelat de,
constanta îndemnuri emoționale
de personalitatea cuiva.
În Ulysses, Am vrut doar să dau culoarea
și tonul Dublinului, vaporii halucinatori,...
...confuzie zdrențuită.
Atmosfera barurilor sale, imobilitatea sa socială.
Acestea puteau fi doar transmise prin textura...
Galuste.
Pentru cina, vom lua găluște.
El va rămâne?
Lucia ar vrea să rămână.
Este înțelept?
Lucia ar vrea să rămână.
Atunci va rămâne.
Mulțumesc, domnule.
Este foarte amabil.
Fie că într-adevăr aceasta este o bunătate, domnule Beckett,
iti sugerez...
salvează-ți concluzia pentru o altă zi.
Tânărul Samuel: Am fost interesat în ceva ce ai spus
în The Paris Review, domnul Joyce,
că în timp ce viața este fundamental tragic,
că și ea trebuie văzută la fel de umoristic.
Ah, da. Ei bine, ce am fost țintind stângace acolo...
Știi, prima noapte l-am cunoscut pe Jim,
L-am înșelat pentru un marinar suedez,
ce cu șapca lui și pantofii lui.
Îmi pare rău, domnule Joyce, Revista Paris...
Da, obiectul a oricărei opere de artă
este transferul de emotie...
Dar când a vorbit, sigur că l-am cunoscut imediat
a fi doar altul Jackeen din Dublin
vorbind cu o fată de la țară.
- Ai ajuns singur la Paris? - Am făcut-o.
Oh. - Samuel mai tânăr: Da.
Îmi pare rău, domnule Joyce, rolul umorului...
Trebuie să existe umor.
Pentru disparitatea a ceea ce un om vrea să fie și ce este el,
este... fără îndoială de râs.
Știi, Mi-aș fi dorit să fi fost muzician.
am spus mereu,
Jim e un cântăreț mai bun decât el este un scriitor.
Îmi pare rău, l-ai lăsa Termină-i gândul, te rog?
Mă iei să dansez?
eu?
În seara asta?
Acum, există o idee.
- Eu... nu cred că eu... - Oh, ar fi o binecuvântare.
Corect.
Nu pentru tine.
Atunci te poți întoarce mâine, a lucra.
Oh, dar trebuie să dansăm.
Și iată-mă, fără o cusătură de purtat.
Deci, ești scriitor?
De unde ai știut?
Pentru că ești la Paris, și pentru că nu poți dansa.
Și tu?
- Și eu? - Samuel mai tânăr: Da, Lucia,
ce vei face în viața asta meschină a noastră?
voi dansa!
- De ce nu? - Am să am grijă de tine.
Scuzați-mă?
Ei bine, vă puteți imagina pe tatăl meu fara mama mea?
O fac des.
Trebuie să le spunem, Beckett, a planurilor noastre.
Lumea trebuie să știe!
Samuel mai tânăr: Lucia este...
Ei bine, s-ar putea spune,
si ma refer la asta fără intenție peiorativă,
că ea deține... cel puțin într-o oarecare măsură,
o anumită amețeală.
Oh, e supărată, Beckett.
În mod glorios.
Corect.
Îmi pare rău,
Nu sunt sigur că am înțeles utilizarea de către dvs. a acestui termen.
Folosirea mea este, uh, medical, Beckett.
Este nebună din punct de vedere medical.
- Samuel mai tânăr: Înțeleg. - Cel mai rău tip.
Fără îndoială.
Mama ei vrea să o trimită să trăiască
într-o instituție sau alta, dar eu... ei bine, nu știu.
Pentru că vezi,
dacă ea este aici, atunci putem trimite-o mereu acolo.
Dar dacă ea este acolo...
...atunci nu e nicăieri altfel să o trimită.
vezi?
Doar prea clar.
Bine, atunci ne-am îndreptat.
Dar poate... și... și... Adică, cu privirea retrospectivă,
poate ai putea mi-au spus despre această stare,
înainte să fi fost de acord să o escortez.
Oh, nu aș putea face asta, Beckett.
Căci atunci nu ai face-o au fost de acord. vezi?
Ai fi fugit pentru dealuri și pe bună dreptate.
Galuste. Pentru cina, vom lua găluște.
Mă tem, în seara asta Trebuie să refuz fără tragere de inimă
oferta ta de bunătate.
Oh, nu, nu poți!
Lucia așteaptă să rămâi, și apoi ia-o să danseze.
Și Lucia nu e un spirit a tulbura,
ca eu... Bănuiesc că ai detectat.
Și avem nevoie de acel timp, tânărul domnul Beckett.
Avem nevoie acea liniște binecuvântată,
avem nevoie de ea.
Deci, poți avea cina ta fierbinte,
și apoi o ia pe Lucia să danseze, sau poți pleca și nu te întoarce.
Deci, ce este acum?
Este exilarea...
sau sunt găluște?
Este vorba de găluște.
Știi, Beckett, există un...
un fel curios de cod de onoare...
printre oameni, ceea ce îi obligă a se ajuta unul pe altul
și se ghemuiesc împreună pentru protectie.
Rezultatul, destul de des, este că ei...
trezeste-te a doua zi dimineata stând în același șanț.
Bun venit în șanț.
♪ Nu am pe nimeni ♪
♪ Și nimănui nu-i pasă Despre mine ♪
♪ De aceea sunt trist ♪
♪ Și singuratic ♪
♪ Nu vrea un tătic dulce ♪
♪ Ai o șansă cu mine? ♪
♪ Nu sunt ♪
♪ Nu am pe nimeni ♪
♪ Și nimănui nu-i pasă ♪
♪ Despre săracul, prostul de mine ♪
Știi, Beckett, am, uh,
m-am regăsit luând în considerare recent,
într-o oarecare profunzime,
conflictul central a scriitorului.
Ai vrea să auzi descoperirile mele?
Aș vrea, dar mi-e teamă nu ti se va da
timpul să-mi spui.
Lucrul important...
nu este ceea ce scriem, dar cum scriem.
Trebuie să scriem periculos, Beckett.
Ce este imaginativ este contrariul
la toate acestea este concis și clar.
viețile celor mai mulți oameni sunt formate din ulcioare,
și oale, și farfurii, străduțe,
și camere de zi blugoase, locuit de femei bluzate...
si o mie incidente sordide zilnice
care ne intră în minte,
indiferent cum ne străduim pentru a le ține afară.
Acestea sunt mobilierul din viețile noastre.
Cel mai mare secret dintre toți, Beckett...
... cea mai mare cheie pana la cea mai mare usa...
E timpul.
Da, este. Este timpul. - Pentru numele naibii.
- Ce? Ce este? - Părinte, ușurează-te cu el.
Nu-l târâi peste cărbuni.
El nu va face. El va sprijini efortul, așa cum fac eu.
Acesta este cel mai minunat moment din viata mea!
Ce este?
Logodna noastră.
Acesta este sfârșitul.
Oh, Hristos.
Îmi pare rău, dar acesta este sfârșitul.
Ar fi atât de rău?
Atât de rău?
Mamă, acesta este motiv de jubilare!
Nu, Lucia, acesta este motiv de revelație.
Trecem la desert? Am riscat un fleac.
Samuel mai tânăr: Ți-am oferit companie
aceste ultime luni ca o bunătate și ca o favoare...
dar nu este ce crezi că este, Lucia.
Și asta mă tulbură foarte mult, pentru că mereu am presupus
că ar duce la acest rezultat.
Și... acum, iată-ne.
Îmi pare rău, Lucia... din partea mea.
Ai fost tu, mamă?
Pur și simplu am încurajat... Ei bine, vreau să spun, există o...
există o legătură minunată.
Adică, ești legat, nu esti?
Există o legătură.
Mai sunt a unei suduri nefericite.
Au luat-o departe curand dupa aceea.
Sam interior: Cum ar putea să nu?
Aș putea să o ajut cu banii...
plătește pentru ea... grijă.
Ea a fost în același azil de 32 de ani.
Trebuie să ai o impresie grozavă de tine însuți
că poți să-ți asumi vina timp de 32 de ani și mai mult.
Ea a atârnat peste noi, Joyce și cu mine.
Fiecare conversație, din ziua aceea, acolo era ea.
Dans în spatele cuvintelor.
Nu crezi că se aplică la toate conversațiile lui,
toate cuvintele lui? Era fiica lui.
Nu m-a iertat niciodată.
Oh, ți-a spus că te-a iertat.
Nu, și-a răzbunat.
Vom ajunge la asta.
Deci cine merită acest premiu in bani?
Trebuie să continuăm cu asta?
Tu ai fost cel care a început.
Sunt bolnav de regret.
Te referi la Suzanne?
Nu, nu, nu încă.
Alfred?
Alfy.
Nu utilizați Alfy să se strecoare în Suzanne.
Ai cuvântul meu, promit.
Bun.
Continuă.
Nu mă va ierta niciodată, Alfy.
Crezi că ne-ar lăsa traduce opera sa
dacă nu ai fost deja iertat?
Cred că ar găsi o asemenea simplitate jignitoare.
Mulțumesc, mulțumesc.
vorbesc nu doar pentru editura,
dar pentru domnul Joyce însuși, când spun că aceasta funcționează
este o capodopera a traducerii moderne.
În primul rând, trebuie să mulțumim doi elevi,
Samuel Beckett și Alfred Péron,
pentru o primă încercare curajoasă.
A ce? - Începem.
Ceea ce era atunci corectat atât de expert
de traducătorii noștri,
Paul Léon, Ivan Gul și...
- Cine dracu sunt ei? - ...desigur, Domnul Joyce însuși.
Răzbunare.
Bine ai venit, Paul.
Lucram cu aur.
Tot ce trebuia să facem a fost să o lustruim. Dar să fim clari...
- De ce? - ...asta nu a fost lucru.
Pentru că acum e într-un azil.
Aceasta a fost cea mai mare avere...
Și trebuie să fii pedepsit pentru asta?
...am fi putut fost vreodată acordat.
Și trebuie să fiu pedepsit pentru asta?
Să înveți la picioare a unui maestru.
Îmi pare rău, Alfy, esti dauna colaterala.
...bijuterii literare, și să se întoarcă ei să prindă lumina.
Ce să facem?
Vom bea.
Da.
- Pentru o lungă perioadă de timp. - Pentru totdeauna.
Ar trebui cu siguranță dă-i o încercare.
Ei bine, Alfy, am încercat.
Lasă-mă să plec, în timp ce demnitatea rămâne încă o posibilitate.
nu.
Bună seara, Sam.
Noroc pentru Stalin, suntem beți.
Ai venit să-l iei...
să-mi târâi prietenul dintr-o viață de posibilități
la veşnica corvoadă de angajament.
Nu, Sam, am venit să ți se alăture.
Este Suzanne de la tenis.
Bună, Sam.
Ai venit să mă prinzi, să mă adauge în tribul tău.
Ce te pune pe ganduri că vreau să te prind?
Atunci să evităm amândoi capcana.
Hei. Hei, mon cheri.
Hei.
Hei, irlandeză, vrei o fată?
Hei.
Prudent, rezistența ta pentru că acest schimb este remarcabil,
dar nu mi-as dori niciodata...
De ce?
Suzanne.
Da.
Suzanne mai tânără: De la tenis.
Da.
Deci, ți-au dat o cameră privată.
Samuel mai tânăr: Joyce.
Știi, nu ar trebui să lași un om să fie păstrătorul tău.
Samuel mai tânăr: Vă mulțumesc pentru sfatul dvs.
Nu, acesta nu este un sfat.
Aceasta este instrucțiunea.
Și... dacă se va întâmpla asta,
Îți sugerez obișnuiește-te
să-mi iau instrucțiunile.
Daca ce sa se intample?
Atat de timiditate.
Nu-ți place atracția.
Și nici eu.
Suzanne mai tânără: Deci, cred că această parte a ei
va fi agreabil.
Dar mai important, eu...
Oui?
Suzanne mai tânără:
Bine sigur, doamnă.
Suzanne mai tânără: Ți-am adus asta.
Este Calvados.
Samuel, ar trebui sa scrii despre asta...
pentru că se simte ca o experiență
un scriitor ar trebui să exploreze.
Mai ales unul ca tine, cu marea ta dragoste de moarte.
Am citit cartea ta.
Bine, ai fost în companie exclusivă.
Nu, trebuie să vorbesc editorului dvs
despre motivul pentru care a trebuit să lucrez atât de greu de găsit.
Ce este mai important?
Ai spus că există ceva mai important decât atracția.
Ce este?
Bine...
ai un mare talent...
si nu cred că ar trebui să-l irosești.
De fapt...
Cred ca ai beneficia de la un tovarăş
cine te-ar opri de a face asta.
Și cred că aș beneficia de a fi acel tovarăş.
Hmm.
Bine...
Hm...
Mă voi întoarce mâine, dacă ai vrea să o fac?
Da, te vei întoarce mâine.
Este un meci puțin probabil.
Nu este o potrivire.
E atât de serioasă. Și tu?
Bine, ai fost înjunghiat de un proxenet.
Eram o pasăre înaripată, Alfy,
iar ea a venit la mine cu o cutie de paie.
Ei bine, sunt sigur că poți incape intr-unul.
Ton.
Tu și monogamia ta arhaică.
Aduce recompense dincolo de carnal, Samuel.
Este o stare superioară a ființei.
Ei bine, poate într-o zi Mă voi cățăra din pământ
și alătură-te ție în acea stare superioară.
Poate cu Suzanne de la tenis.
Nu.
Mâna nu va fi supralicitată.
Tânărul Samuel: Ești în siguranță?
Mai sigur decât majoritatea evreilor.
Și tu?
Atâta timp cât Irlanda rămâne neutru.
Și tu, Sam? Vei rămâne neutru?
Te-ai alăturat.
M-am alăturat.
Ei bine... acum ești soldat.
Și ei nu am nevoie doar de soldati.
Noroc pentru tine.
Noroc pentru noi.
Du-mă la ei.
Sam.
Ar trebui să vorbești la Suzanne mai întâi.
Nu am nevoie.
Suntem una...
ea si eu.
Săraca Suzanne.
Nu pot să-l las să se alăture fara mine.
Ce acum?
Noi scriem.
Mișcări de trupe din toată Franța.
Sfaturi de la fermieri, lucrători poștali,
oricine are voie să călătorească, toate vin la noi,
Dumnezeu știe cum.
Și apoi lucrăm prin ele.
Corelăm, facem referințe încrucișate.
Avem nevoie de două surse, sau nu conteaza.
Și apoi le-am adunat pe toate, și ne scriem povestea.
Fă o fotografie.
Și, o dată pe săptămână, filmul este trimis în Marea Britanie.
Și cum ajunge la britanici?
Știu doar cum pleacă de aici.
îți va plăcea partea aceea, doar așteaptă.
Acest.
Vezi?
Da, partea asta.
O pot face? Bine, mulțumesc, asta e foarte amabil.
Metafore, Alfy. Metafore...
Hmm.
L-au luat pe Alfy. Îi iau pe toți.
OMS?
[șoptește] Gestapo!
Du-te, du-te!
Trenul este anulat, ploaie la Poitiers.
Sam!
Trenul este anulat, ploaie la Poitiers.
Suzanne mai tânără: Sam!
Suzanne mai tânără: Sam, acum!
De ce esti fericit?
Ne petrecem zilele zgâriind prin murdărie
în speranța unui cartof,
în timp ce Europa cade în jurul nostru, si totusi...
esti fericit.
Adică, să fii aici ar putea fi multe lucruri, Sam.
Desigur, există războiul, frica...
Dar nu pentru mine.
Pentru că, vezi tu, pentru mine, suntem doar tu și eu împreună
care s-a îndepărtat de viață.
Nu e nimeni cine poate ajunge la tine
sau te ia departe.
Și fiind prins aici Cu tine...
este o fericire N-am mai știut până acum,
și probabil voi nu se mai stiu niciodata.
Știi, cred că ai putea probabil lăsați oala
pentru o vreme.
Doar pentru puțin timp.
Ar trebui să iei asta ca un compliment.
Cât de departe trebuie să cădem pentru tine a risca un compliment.
Ei bine, hai să cădem și mai departe.
Suzanne mai tânără: Sam.
Te gândești din nou la Alfy?
Crezi că este încă în viață?
El rămâne viu în tine.
Soldat de rezistență:
Ei bine, continuă atunci...
soldatul meu curajos.
Știi că mi-au dat un pistol acum?
Te iubesc.
Oh, ce erou.
Ca un Boy Scout, cu un pistol de jucărie în iarba umedă,
în așteptarea naziștilor,
care nu avea decența să apară.
Ți-au dat Croix de Guerre.
Oh, ei îți dau asta pentru a rămâne în viață.
Asta e vina ta, ca ai ramas in viata?
Eram eu.
Eu am fost cel care a umplut Capul lui Alfy plin de... prostii,
de vise, și... și... și curcubee,
și... și Baudelaire.
Dar tu ai fost acela uitându-se la stele.
Pentru că știam că se va uita la aceleasi.
Chiar și în acel loc oribil,
nu se puteau opri stelele.
Si ce am facut?
M-am dus acasă într-un pat cald, o femeie caldă, în timp ce el...
El...
Hmm.
Știi că, în tabără...
au spus că a cântat celorlalţi.
Oh, sunt doar... basme
că ne spunem unul altuia despre moarte.
Inner Sam: Dar ai folosit asta...
în În așteptarea lui Godot.
Ți-ai folosit cele mai mari temeri ale tale despre Alfy în propria ta lucrare.
Eu... eu... m-am gândit s-ar putea sa rezolve ceva in...
Cum ar putea?
Știi, sunt niște bărbați
care trebuie să creadă într-o lume mai bună,
la fel cum trebuie să crezi într-o lume care e mai rea.
Cine ne-a trădat germanilor?
Cine l-a trimis pe Alfy în acel loc oribil?
Era preotul.
Desigur, a fost.
Oh...
Și să gândesc că mi-am pierdut credinţa.
Cel puțin Alfy ar fi făcut-o sa bucurat de asta.
Inner Sam: Ascultă-mă.
Nu te poți învinovăți pe tine însuți pentru razboi.
Oh, pot să încerc.
Nu. Alfy a murit.
A fost mort de foarte mult timp,
si nu are nevoie banii tăi.
Acum...
este timpul.
Suzanne.
În mod corespunzător.
Poate...
poate veni singură?
Nu.
Sam?
Sam...
trebuie să pleci acum.
Itinerar și bilete.
Nu semna nimic fără să-mi vorbești mai întâi.
Și nu bea înainte de întâlnire.
Chiar crezi BBC va dori să facă asta?
Da!
Nu ar vrea să te întâlnească dacă nu au făcut-o.
Dar...
iti place, nu-i asa?
Da, o iau.
Sam?
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Bună ziua, domnule. Cum pot ajuta?
Barbara Bray, te rog.
Bine. Luați loc, vă rog.
domnule Beckett?
Sunt Barbara Bray de la Departamentul de teatru.
Sam.
Ce zi nenorocită, hmm?
Atunci, Sam, dacă, um,
dacă ar fi să te furis la barul BBC pentru un whisky...
și să-ți spun totul Îmi place munca ta,
și te rog să-l daruiești peste noi,
asta te-ar face să te întorci toți irlandezi și timid?
Asta ar depinde pe whisky.
Ei bine, pe aici.
După dumneavoastră.
Deci, ei vor drepturile?
Da.
Bun.
Vom face o afacere separată cu BBC
pentru traducere.
Trebuie să continui să scrii în franceză, Sam.
Suntem plătiți de două ori.
Hmm.
Vă rog...
spune-mi că nu i-ai oferit o traducere?
Ei.
Ea va plăti.
Pentru traducere.
Da.
Ea...
ea va plăti traducerea.
Nu se întâmplă nimic.
De două ori. Nu se întâmplă nimic, de două ori.
Nu mă schimba scurt.
Este înnebunitor!
Aşa sper.
Este o capodopera.
Dumnezeu...
Sper că nu.
Ce este acest loc, acest pustiu unde asteapta?
Sale...
este locul în care mergem cu toții, când viața ne duce acolo.
Probabil ar trebui să-ți spun că mă mut.
Hmm. - Hmm.
Și cu siguranță ar trebui să vă spun
că mă mut la Paris.
Nicio bucurie fără durere.
Într-adevăr nu.
Destul de enigmă.
Mm-hmm.
Deci, ce faci?
Cum arată scăparea în acel moment,
unui bărbat ca tine?
De ce?
Deoarece...
Pentru că o vreau să aibă redevențele
de munca mea după ce mor,
si ea o merita.
Ea mi-a oferit cele mai bune zile a vieții ei.
Ea era cea care a spus: „Continuă să scrii”
când toți ceilalți a spus: „Oprește-te”.
Dar tot ce faci mișcă durerea între noi.
Nu, ești cine ești,
și ea este cine este.
Aşa...
sunt la Paris...
si nimic nu s-a schimbat?
Ești la Paris si nimic nu s-a schimbat.
Deci, uh...
vor să producă piesa.
În Londra și Germania și...
Nu.
Știu că nu-ți place piesa.
Nu l-am citit.
- Oh, chiar aşa? - Nu.
Daca nu ai citit-o, de ce...
Germania, Londra? E prea mult, Sam.
Au spus că e foarte bine. Da, e bine.
Știi de ce?
E prea mult, Sam. Totul devine prea mult!
„Când a venit din nou, l-am scos.”
„El a continuat despre de ce a trebuit să-i spună,
prea riscant și așa mai departe."
„Asta însemna că plecase înapoi la ea...
înapoi la asta."
Este vorba despre noi.
Cum ar putea să nu fie?
- A citit-o? - Da.
Și ce a spus ea?
Că nu o citise.
Ea nu se poate ascunde din asta pentru totdeauna.
Mi-aș dori să poată.
O sa-l revizuiesc pentru The Observer.
Nu există sfârșit la păcatul tău?
Nu, am trecut de asta cu mult timp în urmă.
Când a venit din nou, l-am scos. Mă simțeam ca moartea.
El a continuat de ce a trebuit să-i spună,
prea riscant și așa mai departe.
Asta însemna că plecase înapoi la ea, înapoi la asta.
Față de budincă, umflat, pete, gura de grasime, gingii,
fără gât, săpat ai putea...
Actrița 2: A continuat și mai departe. Auzeam o cositoare, o mașină de tuns iarbă veche.
L-am oprit și am spus că orice aș simți,
Nu aveam amenințări stupide de oferit,
dar nu mult stomac fie pentru rămășițele ei.
S-a gândit la asta pentru un pic.
Vițeii ca un lasat.
Când am văzut-o din nou, știa că caută...
...mizerabil.
Pardon.
Bine?
Au fost cuvintele nu este suficientă umilință,
ca trebuia sa ma pui si pe mine într-o oală?
Este o urnă.
Aceasta este apărarea ta, Sam, ca este o urna?
Scuze, dar trebuie sa scriu ce eu sunt...
- Acesta este... - Cealaltă oală.
eu, um...
Am crezut că este foarte curajos.
Multumesc.
N-ar fi putut fost mai laș.
Vă mulțumesc că ați venit.
Te rog, fii amabil în recenzia ta.
Avem de plătit o factură fiscală în noiembrie.
Ei bine... a fost foarte frumos să te întâlnesc.
Nu fi absurd.
Bună seara.
Ea... nu ar fi trebuit să vină.
Îmi pare rău pentru asta.
Nu este ea.
Sunt ei.
Ce vrei să spui?
Sunt atât de mulți dintre ei.
Editori, agenți de teatru, jurnaliști.
Ei vorbesc despre tine de parca te cunoaste,
de parcă ți-ar stăpâni.
Nu asta ne-am dorit,
după toți acești ani, după toată lupta?
Toți... toți anii tăi,
fuga de la editor la editor,
trăind ca pustnicii. Negarea, sacrificiul.
- Nu este... - Domnule Beckett?
Este o capodopera, esti un geniu.
- Mulţumesc. - Mulţumesc mult.
- Deci... - Toți anii de sacrificiu,
de luptă.
Asta ne-am dorit. Avem nevoie de ei.
Dar le ai. Deci, nu ai nevoie de mine.
Oh, deci ne vrei să rămână în obscuritate?
Tu nu ne vrei sa ai succes?
Vrei să ne zgâriem iar în noroi pentru cartofi?
Tu și cu mine, Sam, nu suntem făcuți pentru victorie.
Nu vom supraviețui.
Lupta? Trebuie să luptăm.
Deci, hai să ne retragem de la acești oameni, de la victorie.
Vă rog...
nu ne lăsa să câștigăm.
Regele Gustaf: Premiul Nobel pentru Literatură
se acordă prin prezenta...
Samuel Beckett.
Nu am meritat.
Nu, nu.
Dar munca o face.
Si pentru munca...
Sunt fericit.
Noapte bună.
E greu să iei un bărbat în serios în pijamale.
Ar trebui să le porți mai des.
Am decis că dau banii către Trinity College.
Stabiliți o bursă,
încât vreun băiat ca mine
nu trebuie să se bazeze pe o mamă ca ea.
Hmm.
Ne-a luat mult timp pentru a ajunge la asta.
Hmm. Deci, acum, poți să mă lași în pace.
Aș vrea să pot.
- Bonjour, Marie. - Bun ziua, domnule.
Luptă.
Aceasta este pâinea de ieri.
Nu știi au pus in fata
pâinea de ieri pentru a păcăli oameni ca tine?
Aceste piersici nu sunt coapte.
Abia le putem marca cu un deget.
E ca și cum ai trimite un copil la piata.
Un copil!
Aceste măsline sunt italiene.
Le-ar fi numit francezi, dar sunt italieni.
Sunt prea mari pentru a fi francezi.
Trebuie să ai încredere în ochii tăi, nu comercianții.
Ce...
o risipă.
Esti un mincinos!
Îmi spuneai când te duceai la ea.
Acum du-te.
Nu există niciunul a celuilalt... afaceri.
Nu pentru mult timp.
Sale...
doar despre muncă.
Asta înrăutăţeşte situaţia.
Știu.
Observ că ai aurit colivia ei.
Încă pot să citesc un carnet de cecuri.
Ochii mei pot continua, Sam...
pentru ultima dintre trădările tale.
E văduvă.
La fel şi eu.
Deraparea personajului, Sam. Vocea, ei bine, ea...
vine și pleacă.
nu l-ai gasit...
pentru că nu te-ai uitat.
Oh, ești atât de crud unui bătrân.
Sadismul este tot ce mi-a mai rămas.
Partea cea mai valoroasă
de scris...
renuntarea.
Daca renunti la asta...
nu va mai fi niciodată altul.
Bun.
nu mi-am dorit niciodată a fi scriitor.
Orice aș avea, Barbara...
de mult plecat.
Îmi pare rău că trebuie să te trag prin toate acestea.
Nu a fost niciodată despre muncă, Sam.
Era vorba de lucrul împreună.
Si te intreb să nu ia asta de la mine.
Hmm.
Nu încă.
Luptă, luptă, luptă.
Sam interior: Oh, nu fi atât de dramatic.
Oh, de ce nu pleci?
Ești ca un nomad.
Mergând între ei doi cu viața pe spate.
Da, dar vezi...
mersul este lucrul.
Este ca un limb fericit.
Plimbarea este pace...
speranţă.
Obișnuiai să ieși pe aici cu Lucia, nu?
Oh, da.
Da. Și Joyce.
Și Alfy.
Îmi place să fiu aici afară,
singur cu ei.
Morții sunt tovarăși ușori.
Oh.
Mai usor decat tine.
Hmm.
Deși oricine este mai ușor decât tine.
Ei bine, nu va dura mult acum pentru tine si pentru mine.
Ah.
Oare... se înrăutățește?
Ei bine, hai să o punem în acest fel, Sam.
Nu devine mai bine.
Asta este.
Bine.
Corect.
Oh, așa zgomot.
Îmi pare rău.
Mereu am avut ce e mai rău dintre tine.
Uneori...
Mă gândesc înapoi la...
Rousillon.
Zilele noastre acolo...
in razboi.
Mica noastră cameră.
Te apleci peste foc.
Noptile.
Căldura patului.
Căldura ta.
Îmi amintesc că ai spus o dată că nu ai putea niciodată...
imagina...
fiind mai fericit.
Și m-am gândit,
"Oh...
este un lucru nebun de spus.”
Dar acum...
acum cred ai perfecta dreptate.
am spus ca...
am fost...
atât de fericit.
Și nu voi fi niciodată atât de fericit din nou.
Și am avut dreptate cu ambele.
Pentru că te-am cunoscut,
și am cunoscut... viața asta urma să vină.
Știam că nu voi face niciodată te am din nou.
Nu așa.
datorez totul...
la tine.
Iar eu...
datorez... totul...
la tine.
Hmm?
E atât de greu...
să te pierd.
Dar...
să te pierd în Anglia...
N-ai făcut-o niciodată ca scrierea terminațiilor.
Hmm.
Când eram băiat...
cel mai fericit am fost vreodată...
am fost intr-o zi cu tata...
zburând un zmeu.
Și am stat pe deal...
si am vrut cu totul în mine
ca să rămână pe cer.
Pentru că... acolo sus, era speranta...
si respiratie...
si libertate.
Dar... când a aterizat...
nu era nimic.
Sunt atât de fericit că pleci cand...
când zmeul este nemișcat în aer.
Ce zi nenorocită.
Bine ați venit în șanț.
Hei, irlandeză, vrei o fată?
Ei bine, sunt sigur mai poti incapea intr-unul.
♪ Luați o șansă cu mine! ♪
Suzanne mai tânără: Te iubesc.
Luptă. Luptă.
Luptă.
Ce risipă.
Inner Sam: Deci, atunci...
Oh, lasă-mă să plec.
Ascultă la mine...
Oh, ești o tortură.
Ascultă la mine.
Era bucurie.
Pentru ei, pentru tine...
era bucurie.
Ştii nu e nimic interesant...
despre bucurie.
Ei bine, eu... eu... Aș fi de acord cu tine acolo.
Vă amintiți...
cu ani în urmă...
un student te-a întrebat despre viață?
Si ai spus...
"Dansez mai intai..."
Oh.
„...gândește-te mai târziu”.
Ei bine, acum e mai târziu.
Oh, așa a fost întotdeauna, Sam.
Abia așteptai să treci plăcerea durerii.
Nu asta e calea să vorbesc cu un muribund.
Oh, acesta este modul de a vorbi unui muribund.
A fost o viață, nu-i așa, Sam?
Era...
O viață.
Bine...
apoi...
Nu a mai ramas nimic...
a spune.