פילוסוף גדול אמר פעם, "העולם הוא ספר
ואלה שלא מטיילים קוראים רק דף אחד".
אני חייב לציין
שקראתי כמה דפים ואני לא מת על הספר.
אני לא שש לטייל מכמה וכמה סיבות.
כשקר מדי,
אני לא מרגיש בנוח.
שחייה בקרח בעירום?
- כן. - זו הזמנה נפלאה.
כשחם מדי, נחשו מה קורה. אני לא מרגיש בנוח.
אני לא יכול לנוע מהר כל כך.
- אבל אני בן 75. - אתה צריך עזרה?
לא, אני מסתדר.
ואולי הגיע הזמן שארחיב את אופקיי.
אלוהים אדירים.
זו הפעם הראשונה שהיד שלי הייתה בתוך תחת של פיל.
הצד החיובי
הוא שאלון במלונות שלא ייאמנו.
בחיי. זה מרהיב.
המלכוד הוא שהסכמתי לטייל גם במה שנמצא מחוצה להם.
- בזהירות. - מה אתה אומר?
- הר יפהפה. - זה הר געש.
זה הר געש?
עולם שבמשך כל חיי התחמקתי ממנו.
סיידי.
אלוהים אדירים. אלוהים אדירים. אלוהים אדירים.
אם אשאר בחיים, זה יהיה נפלא.
זו הפעם האחרונה שאני שותה חמש כוסות וודקה עם פיני.
כשאמרתי לאנשים שאני יוצא לספארי בדרום אפריקה,
הם אמרו, "וואו, אתה בטח נלהב מאוד".
ואני אמרתי, "כן, אמור להיות".
אבל אני לא באמת חובב טבע.
דרום אפריקה -
צפיתי בתוכניות טבע
וראיתי כל חיה שאפשר לראות כאן
ולא הייתי צריך לנסוע לצד השני של העולם כדי לעשות את זה.
אבל הנה אני כאן, בארץ שאת יופייה אי אפשר להכחיש.
ביתם של שבעה אחוזים ממיני הזוחלים והיונקים בעולם.
אני חובב חיות,
אבל כל דבר שרואה בי ארוחה, אני מעדיף לראות
מחוף המבטחים של הספה שלי.
שלום, שמי בונגה.
בונגה, יוג'ין.
- נעים מאוד. היכנס. - נעים מאוד גם לי.
ובאמת נעים להכיר את בונגה,
כי הוא זה שיחזיר אותי למלון בבטחה.
הפארק הלאומי קרוגר הוא אחד משמורות הציד הגדולות באפריקה.
גודלו 21,000 קמ"ר.
זה כמו שניקח את ניו ג'רזי ונמלא אותה באריות ובצבועים.
אומרים שמיליון אנשים מבקרים בקרוגר בכל שנה.
מובן שלא אומרים כמה מהם מצליחים לחזור הביתה.
האם אפשר למצוא את כל החיות כאן?
הפארק הלאומי קרוגר ידוע בחמשת המינים הגדולים.
אלה החיות שמסוכן לפגוש כשהולכים ברגל.
מה הם חמשת הגדולים?
פיל, תאו, אריה, נמר
והאחרון הוא קרנף.
טוב. זה טוב.
זה המלון?
כן, כאן יתרחש הקסם.
מדהים.
אז יוג'ין, צא ולך על פסי הרכבת.
לצאת וללכת על פסי הרכבת?
יופי. הפחד שלי להיטרף מוחלף במהירות
באימה שלי מדריסת רכבת.
ברוך הבא לקרוגר שלאטי, יוג'ין. שמי גווין.
גווין. מה שלומך?
טוב מאוד, תודה.
גווין הוא המנהל של אחד המלונות הייחודיים בעולם.
הקרוגר שלאטי מורכב מ-13 קרונות רכבת
שעומדים מעל נהר סאבי על גשר בגובה 300 מטרים.
זה עלול לעכב את התנועה. מלון על הפסים.
זה שונה קצת, מה?
מעולם לא ראיתי מלון כזה.
לפני 100 שנים הייתה מסילת הרכבת הזו הדרך היחידה לבקר בשמורת הציד,
אבל היא ננטשה ב-1973,
אחת הסיבות הייתה מספר החיות שרכבות הרגו.
עכשיו הקרונות המשופצים האלה הובאו לכאן
מכל אפריקה כדי להשלים את ההישג ההנדסי הזה.
- רוצה להחליף מקום או שאתה בסדר? - לא... אני בסדר.
המלון נפתח ב-2020
והוא מציע נופים נפלאים של כמה דברים מסוכנים במידה שלא תיאמן.
אמש
צילמנו במצלמות שלנו אריות ממש כאן.
- ממש מתחתינו. - לא.
כמה מהאורחים שמעו אותם שואגים ושאלו,
- "האם הם עלו לכאן"? - לא. בחייך.
האם הם עלו לכאן?
- לא, הם לא עלו לכאן. - בסדר.
- אנחנו די בטוחים, אז... - די בטוחים, לא בטוחים לגמרי.
- די בטוחים. כן. - כן, אל תשכח, זו אפריקה.
כן.
אין סיכוי שאשכח שאני באפריקה.
היא מקיפה אותי מכל הכיוונים והיא יוצאת מגדר הרגיל.
בחיי. תראה את זה.
זה המקום הטוב ביותר לשבת בו ולצפות בחיות כל היום.
- מה זה היה? - זה היה היפופוטם.
בסדר.
- רוצה לראות את החדר שלך? - כן.
בוא נעשה את זה.
קבענו לך... ספארי.
אז ברגע שתתמקם, ניפגש ברכב.
תודה.
הקרונות הם משנות ה-50.
אבל הוסיפו להם מידה של מותרות שלמען האמת, אני יכול לזרום איתה.
זה די מרהיב.
בהחלט מרגישים באפריקה כאן.
כן. אני לא יודע מה זה היה.
בזכות המרפסת והחלונות המשתרעים על קיר שלם,
מרגישים קרובים לטבע.
אולי קרובים מדי.
מה זה היה לעזאזל?
בסדר, משהו נרצח. אני לא יודע מה היה הצליל הזה.
זה היה צליל מתקפה נורא. משהו תקף.
אנשים מדברים תמיד על חמשת הגדולים.
אסתפק באחד הגדול בטיול הזה: להישאר בחיים.
זה די מדהים.
אבל המזל עוזר לאמיצים, אז אצא לספארי עם בונגה.
מהרגע שניכנס לרכב, אל תצא. אל תקום בשום אופן...
וואו.
- בחיי. תראה את זה. - תנין. תנין.
- זה תנין גדול ומדהים. - וואו.
אפשר לראות את השיניים,
- הן ממש בולטות. - כן, אני רואה את השיניים.
זה חיוך המוות.
כי הוא עלול לקרוע לגזרים בן אדם שלם.
זה כמעט לא נראה אמיתי.
זה נראה כמו משהו שמישהו הציב שם
כדי שלתיירים יהיה משהו, אתם יודעים, להביט בו.
תביט ימינה. נמר.
הו, כן.
- הנמר הראשון שלי. - אחד מחמשת הגדולים.
בבקשה.
עצור. עצור. הבט שמאלה.
פיל.
עוד אחד מחמשת הגדולים.
תראה את זה.
יש להם דרכים שונות לתקשר.
יש להם גרגור בטן מדהים
ששולח אות לאדמה
ויש להם קולטנים מתחת לכפות הרגליים
שקולטים את הרעד הזה.
- וואו. - כן.
- אנחנו מתקדמים היטב. - מתקדמים היטב.
כבר ראינו שניים. הם כאילו עומדים בתור לפגוש אותי.
הם כנראה מעריצים של "שיט'ס קריק".
- תביט ימינה. - זה היפופוטם?
לא, לא, זה חזיר יבלות.
- זה חזיר יבלות. זה כבר מוגזם. וואו. - זה חזיר יבלות.
כן, כן, כן.
זה לא לנעים למראה.
חוש השמיעה שלהם מדהים.
הם חייבים יתרון כלשהו.
אומרים שאין שקיעה כמו שקיעה אפריקנית.
ואני חייב לציין
שאני נהנה מהשקיעה הזו מהנוחות שמציע הג'יפ.
עכשיו נלך.
- אנחנו צריכים ללכת? - ללכת. כן.
אנחנו לא אמורים לצאת מהרכב.
בסדר, אני אוהב שקיעות,
אבל לא מספיק כדי להיטרף למען שקיעה.
בונגה מבטיח לי שזה בטוח.
ושום דבר לא מסמל ביטחון כמו שומר חמוש.
הנשק הזה לא קטן.
כן.
- נלך בטור. - בסדר.
אם תראה תאו, היפופוטם, פשוט תגיד,
"תאו משמאל", "היפופוטם מימין".
מפחיד אותי שאני זה שיגיד,
"היפופוטם משמאל", "קרנף מימין".
כלומר, זה כאילו שאתם תגידו, "מה?"
יש לך שאלות?
"למה אנחנו עושים את זה?" היא השאלה הראשונה.
- בסדר, טור ישר. - כן.
כשהשמש יורדת, החתולים יוצאים?
כן. החתולים יוצאים בעיקר בחושך
כי יש להם ראיית לילה מדהימה.
אתה לא בטור.
מצטער. בחיי. סליחה.
- על מה אתה מצביע? - הקופים.
- תראה את הקופים שם. - קופים?
כן, הקופים נסוגים לעצים,
עכשיו שמחשיך.
אתה לא בטור. אתה מנסה להרוג אותי?
- בוא לכאן. - היי, תראו.
זה מכונה ארוחת שקיעה.
את זה אני מכנה, "זה יותר לעניין".
אז יש לנו נקניקיות חזיר יבלות מיובשות.
- הבא בתור. - יש לנו...
שניצל תנין.
- שניצל תנין? - כן.
אני איהנה לראות אותך אוכל את זה, בונגה.
זה מדהים.
אסתפק בוודקה טוניק.
מושלם.
- לחיים. - לחיים.
לחיים.
אני חושב שהלך לנו היטב. היו לנו כמה תצפיות טובות.
- ראינו הרבה חיות. - כן.
אני חושב שזה היה קשור אליך.
אני לא יודע מה, אבל אני חושב שאתה ארגנת את זה.
כשאתה רואה חיות בטלוויזיה, אתה בטריטוריה שלך.
וכאן אתה בטריטוריה שלהם.
ויש גורם של סכנה
שיוצר התרגשות.
זה יפהפה.
אמנם מרגש מאוד לראות חיות בטבע,
אך לא אשמח למצוא אחת מהן במלון שלי.
אסגור את החלונות.
אם יש משהו שיפריע לי לישון
זה לשמוע חיה צווחת
ומתחננת על חייה כשחיה אחרת קורעת אותה לגזרים.
אחרי שנת לילה מפתיעה באיכותה,
אני מוכן לארוחת בוקר לפני שמשהו יהפוך אותי לארוחת בוקר.
- בוקר טוב, יוג'ין. - היי.
איך השהות איתנו לטעמך?
- ובכן, עד כה, הכול טוב. - עד כה, הכול טוב.
החרק הזה מת עליך.
- מה? מה? מה זה? - ווש.
- אני רואה שיש כאן חרק. - אלוהים אדירים.
- עשה לי טובה. סלק אותו. - בבקשה.
הנה זה בא.
פנטס...
- אל תפחד. - אני לא מפחד.
זה... מה שזה. משהו ענק, מה?
ארבה.
זה הבוקר הראשון וכבר תקף אותי
גמל שלמה ענק.
אני מוכן לשינוי קצב היום.
אשמח למשהו שלא כולל סיכון לחיי ולגופי.
למזלי, בעל המלון גווין הזמין אותי למשחק גולף.
זה די מרגש.
כלומר, אנשים משחקים שם בגולף, אז זה אמור להיות בטוח.
"המשחק במסלול שלנו הוא באחריות המשחק".
הם לא מקבלים אחריות על אובדן,
על נזק או על פציעה, קטלנית או שאינה קטלנית.
אני אצטרך לנהל שיחה קלה עם גווין.
מסלול הגולף סקוקוזה הוא אחד הפרועים בעולם.
דבר לא מרחיק את החיות. אפילו לא קוד לבוש.
אז אין גדרות? כלומר...
בדיוק.
איך זה עובד?
אם אנחנו חובטים בכדורים לאזור הקשה,
אז עדיף להשאיר אותם שם.
- כן. - זכור להביט מטה
כשאתה שומע רשרוש בשיחים מאחוריך.
שנכניס את יוג'ין לעגלה שלו?
הנה זה בא.
בסדר, נצא לדרך.
בשבוע שעבר צילמנו סרטון של היפופוטם ממש מולנו.
- על הדשא, שם. - וואו.
היפופוטם יכול לעבור 100 מטרים בפחות מעשר שניות.
אז אשמח להתחיל במשחק בתוך פחות מתשע שניות.
זה משהו מיוחד.
בחיי תראה את זה.
בחיי.
היפופוטם הוא החיה המסוכנת ביותר.
הוא גורם מקרי מוות רבים יותר מכל חיה אחרת.
אני יודע למה אתה עושה את זה.
תשמע, גווין, קשה מספיק לחבוט מעל מים.
הוא מנסה לפגוע במיקוד שלי במשחק.
אתם יודעים, "היפופוטם הוא החיה המסוכנת ביותר".
הוא שחקן מלוכלך. לא חשבתי שהוא שחקן מלוכלך.
אתה יכול להביט מטה, אני אשמור עליך.
לא!
בוא ננסה שוב.
הציפור הזו צוחקת עליי?
לאן הוא הלך?
הוא מאחורינו.
- תראה לי איך עושים את זה. קדימה. - בסדר.
בוא נראה.
בהחלט.
עצרתי את עצמי כי לא רציתי להשוויץ, אז אני...
בסדר, זה מלחיץ קצת, לא?
פשוט אלך לאזור האוכל
ואתחבא מאחורי כמה ילדים.
אחרי משחק הגולף הזה
לא חשבתי שאוכל להתקרב עוד יותר לחיות הבר כאן.
אבל בונגה ארגן לי חוויה
שהוא מבטיח שתיתן משמעות חדשה למילים "מפגש קרוב".
ראשית, עלינו להגיע לשם.
בחיי. תראה את התאו האלה. וואו, הם גדולים.
שמעתי על פרצוף שעוצר את התנועה,
אבל החבר'ה האלה מעניקים לזה משמעות חדשה.
הם מביטים ישר בנו.
בסדר, זה כבר מפחיד קצת.
תן להם לבהות.
לפעמים צריך להראות לחיות האלה מי הבוס.
ואני בהחלט יכול לעשות את זה מהמושב האחורי של הרכב.
החדשות הטובות הן שאנחנו יכולים לסמן עוד אחד מחמשת הגדולים. החדשות הרעות?
הם יכולים להרוג 200 אנשים בשנה, אז אשמח לשתף פעולה עם הלו"ז שלהם.
מחסום מפלצתי אחד מאוחר יותר,
הגעתי ופגשתי את פיטר, הווטרינר הראשי של קרוגר.
אז פיטר, מה בדיוק נעשה היום?
אז היום עלינו להרדים פיל,
כי אנחנו רוצים לערוך לו בדיקה רפואית כל עוד הוא זמין.
לא שמעתי מעולם אדם אומר "להרדים פיל" באופן קליל כזה.
מה בדיוק יהיה התפקיד שלי?
נשתדל לתת לך לעזור לנו כמה שאפשר.
בסדר, אבל אני מקווה...
שהם לא בונים עליי שאעשה הרבה
כי הרקע שלי הוא בקומדיה.
אנחנו השחקנים רגילים לתדרוכי בטיחות,
אבל היום במיוחד, כולי אוזן.
אם אתם רואים את הפיל מתחיל לזוז,
גם אם הוא מתחיל לתת שתן, הודיעו לי מיד,
כי זה אומר שהפיל מתחיל להתעורר.
אם הפיל יתחיל להשתין...
כמה עליי להתרחק?
לא, צריך להתחיל לרוץ.
להתחיל לרוץ.
- כן. - הבנתי.
אני לא חובב מסוקים.
אז אני אהיה ברכב המעקב עם העמיתה של פיטר, מישל.
אני מייעצת לרוב האנשים
לא להיות במסוק כשיורים את החץ.
במקרה שלי לא תצטרכי להתעקש.
נראה שזה הבחור שלנו היום.
אז הם ינסו להשתמש במסוק כדי לכוון את החיה לכאן,
- ואז פיטר יירה את החץ. - הבנתי.
וואו. תראו את זה.
ותראה את הטיסה המדהימה הזו. ראית דבר כזה מעולם?
הוא הולך בדיוק לאן שהם רוצים שהוא ילך.
- בסדר, הוא מתחיל למעוד. - הוא נופל.
- כן, עכשיו הוא נשכב. - זה קורה. כן.
והם יפילו אותו על הצד.
זה היה אדיר.
בדיקות כאלה עוזרות לעקוב
אחרי מצבה של אוכלוסיית הפילים.
לצוות יש עכשיו פחות מ-30 דקות לאסוף את המידע
לפני שהחומר המרדים שאינו מזיק יתפוגג.
הפיל הראשון שלך. בוא לגעת בו.
וואו.
הוא רגוע ובמצב טוב ואנחנו יכולים לעבוד עליו.
הוא רגוע יותר ממני כרגע.
אני לא חובב גדול של דרמות רפואיות.
עכשיו למשל הם פותחים לו את הפה בכוח.
בסדר... עכשיו הם...
- עד כה, הכול טוב? - עד כה, הכול טוב.
בסדר, תעדכני אותי.
בסדר.
יוג'ין,
- כן? - אולי אתה רוצה לעזור לנו לאסוף דוגמיות?
- לאסוף דוגמיות? - דוגמיות, כן.
- כן? - אתה צריך כפפה גדולה.
אתה יכול לתאר לעצמך...
אני לא יודע. לא נראה לי.
- אז זה פשוט בקצה... - כן. לא.
לא.
אני לא בטוח שהכיוון של זה מוצא חן בעיניי.
- בסדר, אז אתה... - כן.
רק תאסוף דגימת צואה.
- אז אני לא רוצה... כן. - לאסוף דגימת צואה?
בסדר. ומה אם הבחור הגדול יתעורר בזמן שאני...
את יודעת... שם?
אתה לא חייב להיות עדין כל כך.
אלוהים אדירים. אלוהים. אני מצטער מאוד.
- הוא מתהדק. - הוא מתהדק?
- כן. - בסדר.
ואני לא מאשים אותו.
- אתה מוצא משהו? - אני לא יודע.
- חפש שם. - את תחפשי שם. מה דעתך על זה?
- הנה זה. - בדיוק.
זו הפעם הראשונה שהיד שלי הייתה בתוך תחת של פיל, אם להגיד את האמת.
אני יכול למחוק את זה מרשימת המטלות שעליי לבצע בחיי.
אחת החוויות הגרועות ביותר...
זה לא בדיוק
- צואה, מה? - לא, זה לא.
אני חושבת שכדאי שאנסה לעזור לך.
בהצלחה. אני לא יודע כמה עמוק צריך להיכנס.
- נראה. - אבל אם צריך להזמין אובר...
בסדר.
- את מבינה למה אני מתכוון? - מצאתי.
בסדר.
- רואה? זה מה שרצינו. - כן.
כיף באפריקה.
אומרים שפילים לא שוכחים אף פעם,
אני חושבת שהוא מחפש אותך, יוג'ין.
מה את אומרת? תאמיני לי, אני אתכופף ואסתתר כאן.
אני לא חושב שאחזור לשדה המסוים הזה
כי הוא יזהה את היד הזו.
אולי הוא לא מזהה פרצופים,
אבל הוא יביט ביד הזו ו...
כשראיתי את החיה העצומה הזו
וזכיתי לגעת בה, למשש אותה,
להרגיש את פעימות הלב שלה, זה היה די מדהים.
אני לא יכול להגיד שחוויתי דבר כזה בחיי
וסביר להניח שלא אחווה שוב,
אבל זה היה משהו מיוחד.
הבנתי שכשהשמש שוקעת באפריקה,
אסור לך להניח שסיימת את היום שלך מבחינת חיות בר פראיות.
- תראה מה יש על הכביש. - כן?
היי.
זה צבוע.
- צבוע? - כן.
- הנה זה. - תראה את זה.
וואו.
בזמן שבונגה ואני חוזרים למלון,
כמה מהחיות הליליות של הפארק יצאו כדי לטרוף אותנו...
סליחה, כדי לפגוש אותנו.
יש עוד בהמשך הכביש. מהר, קדימה.
הנה הם.
הם יצאו לצוד.
אני מקווה שאנחנו לא בתפריט.
רגע, תראה. מה זה? מה זה?
- ארנב קטן? - זו ארנבת הסבך.
היא לא אחת מחמשת הגדולים, מה?
- ארנבת הסבך? - לא. לא.
- קרנפים הם חלק מחמשת הגדולים. - כן.
מה הסיכוי שנראה קרנף הלילה?
נדיר מאוד שרואים קרנף בפארק
כי הם ניצודו בשביל הקרניים שלהם.
לפני עשר שנים נהגתי לראות קרנף אולי שלוש פעמים בשבוע.
כיום עובר לפעמים חודש בלי שאנחנו רואים קרנף.
אני חושש שבני לא יזכה להזדמנות לראות קרנפים כשיהיה גדול.
אוי, לא. זה פשוט נורא.
אני לא מאמין שאני אומר את זה,
אבל חיי הבר בדרום אפריקה מתחילים להשפיע עליי
באופן שלא צפיתי.
אהבתי את החוויה שבקרבה כזו לפיל.
ולזהות חיות בספארי
זה דבר שלא קורה ב... טורונטו,
אבל לשבת במרפסת ליד מדורה וללגום יין קברנה טעים
זו דרך נחמדה לסיים יום כאן, במרחבי אפריקה.
פגשנו שלושה מהחמישה הגדולים, נותרו לנו רק אריה וקרנף.
בעשור האחרון ירדה אוכלוסיית הקרנפים בקרוגר ב-75 אחוזים.
אז אצטרך לצאת מהפארק כדי לראות אותם.
הצלחתי להתחמק מזה בפעם שעברה,
אבל הפעם לא אוכל להתחמק מאמצעי התחבורה השנוא עליי.
אנחנו נטוס ב... מסוק.
אני לא מת על מסוקים למען האמת.
יש לי קטע עם גבהים.
במיוחד עם נפילה מהם.
אני חוזר ואומר לעצמי שזה למען החמישה הגדולים.
פיל זכר יושב מתחת לעץ שם.
אני מביט ישר בהר.
בבקשה, אדמה.
תחושה טובה.
- נעים מאוד, ברוך הבא. - נעים מאוד לי. יוג'ין.
פטרונל. בוא נזוז.
תיכנס לכאן איתי ועם גופי, הכלב שלי.
היי, גופי.
פטרונל היא הכוח המניע מאחורי "קייר פור ויילד",
בית המחסה לקרנפים הגדול בעולם.
ברגע שאתה רואה קרנף, הוא נכנס ישר ללב שלך, אז תיזהר.
אתה עלול למצוא כאן את אהבת חייך הבאה.
זה דבר שלא חשבתי שהוא אפשרי, אבל נראה.
מאז 2011 הציל הצוות כאן יותר מ-100 קרנפים.
אני מגיע בדיוק לשעת האכילה של הצעירים.
- וואו, זה חתיכת בקבוק. - כן.
איך גורמים לתינוקות לבוא לכאן?
אנחנו קוראים להם.
קדימה, יוג'ין, קרא להם.
עבודה טובה.
הקטן הזה שלך.
בואו, בואו!
- תראה, זה דני... - וואו.
- זה שרץ. - הם גדולים.
- וזה... - הם תינוקות גדולים מאוד.
בסדר, הנה זה בא. תרים את זה כך.
מצוין. מצוין.
- הוא סיים. - מצוין. זו הסיבה שאנחנו נותנים לו שניים.
הפעם האחרונה שהאכלתי מבקבוק הייתה לפני 36 שנים
והבקבוק היה קטן בהרבה וגם הבת שלי.
הוא קטן קצת משהוא אמור להיות
כי הוא היה רק בן חודש כשצדו את אימא שלו.
וואו.
על אף מאמציו של בית המחסה,
אם הציד יימשך בקצב הנוכחי שלו,
קרנפי בר עלולים להיכחד בתוך 15 שנה.
הדברים האלה נהרגים בקצב מפחיד
והעובדה שאנשים מוצאים את היתומים
ומביאים אותם לכאן איכשהו היא נס בעיניי.
אני מתחיל לחבב אותם. הם מתוקים.
זו הייתה חוויה חמודה מאוד מבחינתי.
היה משהו מתוק ביותר בקרנפים האלה.
כל הזמן חשבתי, "אני לא מאמין שאני מאכיל קרנף".
פטרונל רוצה לשחרר את כל הקרנפים היתומים שלה
חזרה לתחום המחיה הטבעי שלהם.
והיא רוצה להראות לי משהו מיוחד עוד יותר.
אנחנו בדרך לראות את הקרנפים
שכבר שוחררו ולבדוק מה שלומם.
קרנפים צריכים להיות בטבע.
- זה מקומם. - כן.
זה מטורף.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש. זו תמונה מדהימה.
זה אדיר, פטרונל.
זה דבר שלא חשבתי שאראה בחיי.
וואו.
שניים מהקרנפים האלה, וינטר וסטורם, נכנסו לספרי ההיסטוריה לא מזמן.
וינטר, עם יתום אחר ששמו סטורם,
- וזו בליזי, איזה נס. - וואו.
היא הראשונה בעולם.
התינוק הראשון שנולד לקרנפים יתומים.
זה כמו הצעד הראשון על הירח מבחינתנו.
- זה אפשרי. - כן, כן.
זו התקווה. זה עידן חדש לקרנפים.
וואו. ממש נס.
המראה של קרנפה יתומה שהמליטה תינוק
הוא תמונה שתישאר בראשי כשאחשוב, "מה היא דרום אפריקה מבחינתי?"
המדינה הזו לא דומה לאף מדינה אחרת שהייתי בה
והיא הותירה בי רושם ארוך טווח.
חשבתי שלראות חיות בטבע יהיה כמו לראות אותן בטלוויזיה.
כמה טעיתי.
הקרבה הזו לחיות
היא מה שעושה את זה מרגש יותר משציפיתי.
בחיי היומיום שלך אתה לא חושב על החיות כאן.
אתה לא חושב על האפשרות שקרנפים ייכחדו.
כשאתה כאן, אתה ממש באמצע העניין.
אלה חוויות של פעם בחיים
ובאמת זכיתי לראות דברים מדהימים
שרוב האנשים לא זוכים לראות.
אני חושב שראיתי ארבעה מהחמישה הגדולים.
מתברר שזה ממוצע לא רע.
לא זכיתי לראות אריה,
אבל כשאחזור הביתה אצפה ב"מלך האריות".
תרגום: אסף ראביד