En stor filosof har en gang sagt: "Verden er en bok,
og de som ikke reiser, får bare lest én side."
Da vil jeg si:
Jeg har lest en god del sider, og jeg liker ikke boka særlig godt.
Det er mange grunner til at jeg ikke liker å reise.
Når det er for kaldt trives jeg ikke.
Isbading uten klær?
- Ja. - Så glad jeg er for den invitasjonen.
Og når det er for varmt, gjett hva. Jeg trives ikke.
Jeg er ikke så rask.
- Men jeg er 75. - Trenger du hjelp?
Nei, jeg fikser det.
Og kanskje det er på tide å utvide horisonten.
Å, herregud.
Første gang jeg har hatt hånden opp i en elefantræv.
Fordelen er...
...at jeg får bo på noen fantastiske hoteller.
Oi, oi. Helt spektakulært.
Ulempen er at jeg har gått med på å utforske det som fins på utsiden.
- Se hvor du går. - Nettopp.
- Flott fjell. - Det er en vulkan.
En verden jeg har prøvd å unngå hele livet.
Oi, oi. Sadie.
Å, herregud. Herregud.
Jeg vil helst bare overleve.
Jeg skal aldri mer drikke vodka med en finne.
Jeg er i paradis.
Ingen tvil om det. Veldig, veldig vakkert.
Hvem ville ikke elsket dette stedet?
Jeg vet det høres sprøtt ut,
men for en som er så redd for vann som meg...
Jeg liker meg best på land.
Jeg koser meg når jeg står på fast land.
I nærheten av vann slapper jeg ikke så godt av.
Og her ute er det mye hav.
Jeg ser ikke annet enn hav.
Jeg syns jo at det store, blå havet er vakkert,
men hvis dere ser meg i det, så send hjelp.
For da vinker jeg nok ikke, jeg drukner.
Jeg føler meg som en liten prikk, ikke sant, midt i Indiahavet.
Grunnen til at mennesket fikk to bein, var å gå på bakken.
Dette er min egen variant av Cast Away.
Jeg håper bare noen kommer og redder meg.
Maldivene.
Nesten hundre mil med sandbanker og korallrev skapt av prehistoriske vulkaner.
Bare 1 % av dette landet er egentlig land.
Og jeg har ikke så lyst til å bli kjent med de andre 99 %,
derfor blir det sjøfly til hotellet.
Jeg håper de har oksygen om bord.
Ordene "sjø" og "fly"
får meg bare til å tenke på ordene "styrte" og "vrakrester".
Uansett...
God ettermiddag, sir. Velkommen om bord. Redningsvesten er under setet.
- Fest setebeltet, og nyt turen. - Mange takk.
Ikke noe bra sted å ha redningsvesten. Hvorfor har vi den ikke i fanget?
Så er den lett å få tak i. Under setet... Jeg vet ikke.
Folk får jo panikk når de styrter. Eller?
Ville du ikke fått panikk og mistet oversikten?
Og så lurer du: "Hva var det han sa?
Hvor er redningsvestene? Hva sa han? Under setet?
Pilotene er barbeint.
For når du styrter i vannet, drar skoene deg ned.
Det er faktisk ganske pent.
Jeg ser øyene her, nydelige farger over vannet.
Jeg har aldri sett det før.
Maldivene har 1200 øyer, men bare 200 er bebodd.
Håper vi skal til en av dem og slipper hele Robinson Crusoe-greia.
Jeg vet ikke helt hvordan de lander.
Jeg regner med at vi bare krasjer.
Å, gud. Vi treffer vannet.
Svett i hendene.
For noen år siden var denne øya, Kudadoo, bare en sanddyne.
Siden da har de brukt $45 millioner på den,
noe som betyr at jeg er så heldig å få bo i et av verdens dyreste sandslott.
Feriemålet lover oss et luksusopphold. Og for å kunne garantere dette
begynte de å planlegge besøket mitt lenge før jeg satte meg på flyet.
EN UKE TIDLIGERE
Dette er et preferanseskjema jeg har fått tilsendt fra hotellet,
som jeg skal fylle ut før jeg reiser.
Så "tittel".
OK. "Mr, Miss, Master, doktor, konge."
Jeg får lyst til å skrive "konge", men det får bli "Mr".
"Behagelige eventyr."
Dette blir lett.
"Paddleboard", nei.
"Jetski, kitesurfing, dykking.
Dykking med scooter og hai."
Jeg gjør sånn.
Nei.
"Hva liker du best å gjøre på fritiden?"
Hvile.
"Hvis vi skulle lagd drømmemåltidet ditt, hva ville det vært?
Du kan få hva du vil."
Cheeseburger, pommes frites og milkshake.
Sjokolade eller vanilje. Det overlater jeg til dem.
God morgen, Eugene. Velkommen til Kudadoo. Jeg er Brad Colder, hotellsjefen.
Hyggelig å hilse på deg, Brad. Herregud.
Aldri har jeg opplevd en slik hotellvelkomst.
- Aldri? - Nei, det har aldri skjedd før.
- Allerede en svært god start. - La meg få presentere deg for øya.
Kuda betyr liten på maldivisk, så det er en svært liten øy.
Bare femten hus.
For gjestene gjelder konseptet "hva som helst, når som helst hvor som helst".
Staben står klar til å bidra med alt de har.
Og deres ønsker er vår lov.
- Hva som helst, når som helst... - Hvor som helst. Ja.
Det er mine tre favoritter.
Se på stranden.
- Er en av disse min? - Det stemmer.
Det er aldri mer en 32 gjester her,
dermed kan staben drive bortskjemming i olympisk klasse.
Jeg håper bare de har noen aktiviteter på tørt land her.
Fra rommet kan du hoppe rett uti med snorkel.
Og vanligvis kan du se mer enn fem ulike fiskeslag når som helst
- når du snorkler. - Ja.
Den eneste faren jeg må advare mot, er en stor fisk som kalles avtrekkerfisk.
Da er det lurt å svømme i stor bue.
Det var en dame som mistet en bit av øret.
Er det sant? Bare ta det rolig.
- Jeg svømmer i stor bue. - Ja.
Det kommer til å gi ny mening til uttrykket "stor bue".
Det hender en hai svømmer forbi.
Hai i vannet?
Ja, ikke så bra.
Dette var utsikten sin.
Jeg ba om sjøutsikt, og det skal jeg si de ga meg.
Maldivene er verdens laveste land.
Ingen av øyene har mer enn to meters høyde over havet,
så uansett hvor du snur deg, ser du et havparadis.
Se på dette.
Hvor skal jeg sove? Dette kan jeg ikke rote til.
Men min kone Deb lager sånt til meg hver kveld, så det er ikke så spesielt.
Villaen på 280 kvadratmeter har sitt eget haifrie evighetsbasseng,
og koster over £7 000 per natt.
Tror jeg skal trives her.
Hallo. Jeg heter Shofa og er din personlige butler.
- Får jeg komme inn? - Ja da. Vær så god.
Takk.
- Min personlige butler? - Ja, det er jeg.
Vil du si litt om hva du liker og ikke liker?
Jeg misliker sterkt alt som er i vannet.
Ja.
Men du er i Maldivene.
- Ja. - Vi er 99 % vann.
Det er det rare med alt sammen.
Vannsport klarer jeg ikke.
- Hvilken sport liker du best? - Golf.
Vi spiller ikke i Maldivene, men det ordner jeg.
OK.
Jeg kan venne meg til dette, men ingen må tro at det går meg til hodet.
Hva som helst, når som helst og hvor som helst er vanskelig for en kanadier.
For vi føler oss litt pågående.
Når du tenker på det, og tenker på hvor du er,
og det er jo veldig langt unna allfarvei, hvordan kan de gi folk alt de vil ha?
Jeg vil veldig gjerne undersøke det der, for jeg forstår ikke hvordan det er mulig.
Først det grunnleggende.
For meg har veien til tilfredshet alltid gått via magen.
Så jeg skal treffe kjøkkensjef Edouard
og finne ut hvordan han sender gjestene til den sjuende himmel.
- Edouard. Hvordan går det? - Bra. Og du?
Jeg har det helt topp.
- Vi er langt ute i havet. - Nettopp.
- Og jeg kan få alt jeg ønsker... - Hva som helst.
- ...av mat. Når jeg vil. - Nettopp.
- Hvordan funker det? - Maldivene ligger midt mellom Australia,
Singapore, Dubai og Europa.
Så dermed kan vi skaffe nesten alt i løpet av 24 timer.
Hva er den rareste forespørselen du har fått?
Det var bare en enkel porsjon med smør.
Fra et eksakt område i Frankrike, fra en spesiell leverandør. I Bretagne.
De ba om det i ti-tiden en lørdag formiddag,
og til frokost på søndag hadde vi produktet på plass på øya.
Oi.
Hvis jeg hadde vært deg, hadde jeg sagt: "Det skjer ikke."
"Nå tøyer du strikken."
Det er jobben vår.
Edouard oppmuntrer faktisk gjestene til å velge utenfor menyen.
Eller som de kaller det: "måltid uten manus".
Jeg har drevet litt med impro-teater og er klar for å ta alt på hælen på kjøkkenet.
Jeg går for et halvt forkle. Er det det man sier?
- Bare et forkle. - Er dette et halvt forkle?
Bare et forkle. OK.
En gjest kom og sa: "Jeg elsker løksuppe, men kan dere gjøre litt ekstra ut av det?"
Så vi skal bruke brandy og svart trøffel.
Vi trenger ost.
Hva slags ost?
Jeg trenger gruyère, tête de moine og parmesan.
Det skal bli.
Dette er jo Kudadoo.
Så osten ligger ikke bare i kjøleskap. De har en egen kjeller til den.
Og lukten slår deg rett i fleisen.
Oi.
Greit. Dette er gruyère, parmesan...
...og...
Fransk?
Jeg glemte å si til Edouard at jeg ikke er så rask.
Jeg finner ikke gruyère, og ikke...
Jeg tar et par sånne.
Litt brie.
Det er jo ost.
Jeg glemte navnet på den franske osten,
så jeg tok med litt brie, for den er jo fransk.
Godt forsøk. Rett foran deg når du kommer inn på ostelageret.
- Mye bedre. - Er det den?
- Perfekt. - Greit.
Litt brandy og blåselampen.
Dette blir spennende.
- Har vi greit med tid? - Vi må være raske.
- Ja. - Raska på.
Det er du som somler her.
Jeg gjør alt jeg kan. Jeg kan ikke se på noe fortere.
Og voilà.
Perfekt forvandling av karamellisert løk, oksekraft, brandy og svart trøffel
toppet med en trio av nøye utvalgt ost.
Å, herregud.
Det er den mest unike løksuppen jeg noen gang har sett.
Personlig foretrekker jeg litt mer suppe til brødet.
Men selv for meg
virker "hva som helst, når som helst, hvor som helst" litt i overkant.
Jeg ville aldri ringt kl. 4 om morgenen og bestilt noe.
Du må være amerikaner for å gjøre noe sånt.
Men det er en interessant filosofi.
Første dag gikk ganske bra. Selv om jeg ikke kan ta hele æren.
Jeg lagde fransk løksuppe, overlevde sjøflyet og klarte å unngå havet.
Så ved nærmere ettertanke tar jeg hele æren.
Shofa, butleren min, har planlagt hele morgendagen.
Entusiasmen hennes skremmer meg litt.
Vi har valgt bort vann, så forhåpentlig får jeg sove godt...
...og ikke ligge våken og engste meg for det som venter.
God morgen.
Ja, morgenen har faktisk vært ganske så utrolig.
Har dere sett i bassenget?
Kom.
Se på dette.
Den mest fantastiske frokosten jeg noen gang har sett,
og de har plassert den i bassenget.
Et helt utrolig konsept, men jeg får ikke tak i den.
Kom til pappa! Kom til pappa!
Å, herregud.
Jeg skjønner hva de prøver på.
Først lurer de meg ut i bassenget, og så i Indiahavet.
Men til frokost foretrekker jeg å ha buksene på.
"God morgen, Eugene.
For å kunne fylle oppholdet ditt med storslåtte øyeblikk..."
Storslåtte.
"...har jeg valgt følgende opplevelse:
Meditasjon med lydbad...
...med yogaterapeut Nandini.
De beste ønsker. Din butler Shofa."
Spennende.
Takker.
Hva er et lydbad? Vil du vite det?
Klart det. Men da må du ut i båt.
Det er sånn de lurer deg.
Det er litt urolig, og jeg føler meg litt sjøsyk.
Jeg vet ikke helt hvor vi skal.
Men jeg håper det er betydelige mengder land innblandet.
Et lydbad kan være som en badstue,
eller en shvitz, som de sier.
Noe jeg egentlig ikke driver med. Jeg liker det ikke.
Men jeg skal uansett gi det en sjanse.
Greit, hvor er lydbaderommet?
Er det i fangehullet?
Å, herregud. Dette er helt sinnssykt.
Namaste, Mr Eugene!
Velkommen til undervannsmeditasjon. Hva syns du?
Hva jeg syns? Det er under vann.
Vakre fisker.
Maldivene har et av verdens største korallrev
med over 2 000 fiskearter.
Ingen av disse hadde jeg planlagt å møte ansikt til ansikt sju meter under vann.
Jeg venter på at hjertet skal roe seg litt.
Dette er helt utrolig.
Hvem har funnet på dette, og hva slags attester har de?
Hvor kommer lyden inn?
Hva er egentlig et lydbad?
Kroppen vår består av 65 % vann.
Vannet reagerer på lyden,
så det fjerner blokkeringer fra hele kroppen.
Jeg tror faktisk det kan være blokkeringene som holder meg sammen.
Dermed blir kroppen klar til å ta inn positiv energi.
- Sinnet blir rolig, avslappet, fredelig. - Det var rolig til jeg så den der.
Det ser ikke ut som noen sardin.
Pust inn. Begynn.
- Om. - Om.
Oi. Fantastisk.
- Jeg er sjokkert over meg selv. - Du var kjempeflink!
Nandini har skjønt at jeg er skuespiller.
Med litt klapp på skulderen kan du få meg med på hva som helst.
Dette er bra.
Pust inn.
Pust ut.
Det er et helt genialt konsept.
Men jeg tenkte hele tiden: "Tenk om du hører at det knaser?"
Og, ikke sant: "Tenk om det blir lekkasje."
For vil du snakke om "å synke som en stein"?
Der har vi definisjonen.
Åpne øynene helt rolig.
Sakte.
Er det ål?
Det var utrolig, og når du slapper av der inne,
er det et vakkert syn alt som skjer under vann.
Jeg sovnet nesten midt i alt sammen.
Det skal ikke mye til.
Mot alle odds
har Shofa klart å gi meg et nært møte med det maritime.
Hallo!
Jeg fikk vel oppleve all gleden ved snorkling
uten engang å bli våt på føttene.
Lurer på hva butleren min har planlagt nå.
- Det er litt langt ned. - Takk.
Jeg skal ut i båt sammen med marinbiologen Jasmine.
Hvis jeg får lære mer om havet, kan jeg kanskje klare å nyte det.
Eller så lærer jeg at det du ikke vet, har du vondt av.
Dette kaller jeg båt.
Det gynger ikke. Magen min er helt fin.
Det er rolig. Jeg kjenner ingenting.
Gjør du ofte sånne ting?
- Nei, aldri. - Å? Ingenting?
Du har en kjærlighet til sjøen, som jeg ikke deler med deg.
- Men jeg vet at det handler om frykt. - Ikke det?
- Det er frykt for å drukne. - Ja.
Og frykt for å miste kroppsdeler
- til en hai og så drukne. - En stor hai, ja.
Hva er det som gjør Maldivene så unikt?
Maldivene har 5 % av hele klodens korallrev.
- Det er helt utrolig. - Det er mye, ikke sant?
For på kartet er Maldivene bare en liten prikk.
- Det hender de ikke er med. - Nettopp. Så det er mye koraller.
- Så mye koraller. - Ja.
Og en fjerdedel av alt liv i havet lever på korallrev.
Så det er det som gjør livet i havet så spesielt her.
- Ja. - Og revet er også
det som gjør sanden her så utrolig finkornet og hvit.
Faktisk består bare 5 % av verdens strender av koraller som her.
Jeg må jo si at nå når jeg er her, så er havet veldig vakkert.
- Ikke sant? - Ja.
Og som på bestilling gir havet meg et øyeblikk
jeg ikke engang tror butleren min kunne ha planlagt bedre.
Der, der. Bak deg. Ser du?
- Ser du dem? - Å, ja! Det er delfiner!
Se ned, se ned! Ser du?
- Å, ja! - Én. Her.
- Fire, fem. - Der er de!
- Ja. - Ja!
- Ser dere? - De hopper.
Dette er vel spennende?
Helt vilt. En helt utrolig opplevelse.
Maldivene er et øyparadis, og du får ingen øyer uten vann.
Svaret ligger i navnet.
Og selv om jeg må ha noen båtturer til før jeg får ordentlig sjøbein,
avslutter jeg dagen trygg på at
ikke alt i havet er ute etter meg.
Jeg har vent meg til luksuslivet som...
...vel, en fisk som ikke er på land.
Men jeg er litt flau over nivået av nytelse her
og føler behovet for å utforske landet
uten personlig butler som gir meg alt jeg ber om.
Det bor rundt en halv million mennesker i Maldivene.
De er spredd over 200 øyer,
noe som gjør landet til et av verdens mest geografisk utspredte.
Så det er ingen overraskelse at jeg ikke har møtt noen andre enn de ansatte her.
Svært overraskende har jeg frivillig hoppet om bord i en båt
til en av de tettest befolkede øyene, Naifaru,
for å finne noen som faktisk bor her.
- Du må være Sandy. - Hallo.
Lite overraskende er turismen nå den største næringen på øyene
og står for over en fjerdedel av Maldivenes inntekt.
Mange av de som bor på Naifaru, jobber på turisthotellene i nærheten.
Men Sandy er nylig blitt pensjonist.
Hva er dette for noe?
- Jeg prøver å få fisk. - Det forstår jeg. Men jeg vet ikke...
Kona mi brukte denne når hun vasket toalettet.
Jeg driver gjenbruk. Det er snella mi.
Vil du prøve?
Ja, jeg vil... Ja.
Det var et bra kast.
- Du må holde fast. - Ja.
- Tar den agnet? - Jeg kjente noe.
Men jeg tror ikke jeg har noe på nå.
Få fisk? Det tror jeg kanskje jeg kan få til.
Den var bortpå agnet. Hvis jeg hadde sittet her lenge nok.
Men det er ingenting der. Ikke ennå.
Og da mener jeg lenge nok.
Fikk jeg noe?
- Nei, ingenting. - Agn.
Det ville nok tatt flere år.
Det er derfor jeg ikke får noe.
Det er derfor jeg ikke får noe! Jeg dro den opp av vannet.
Ja, der ser du.
Området her var et knutepunkt for de gamle handelsrutene
mellom Asia, Afrika og Midtøsten.
Det betyr at kulturen er en maldivisk smeltedigel.
Sandy, får høre om livet i Maldivene.
Havet er overalt, så det er ressursene våre.
Jeg kaller det kandu bhanda.
- Kandu, hav. Bhanda er mage. - Ja.
- Fra havet til magen din. - Ja.
En veldig selvforsynt livsstil.
Ja, jeg mener, når du bor i byen,
- ser du folk med angst og stress. - Ja. Ja, der har du meg.
Så ser du havet og da har du kontakt med universet.
La oss dele kjærligheten, gleden det gir.
- Denne veien? - Du ser stranden.
For femti år siden var det flest lokale innbyggere som Sandy på Maldivene.
Men etter at det første hotellet åpnet her i 1972,
har turistene kommet for å oppdage øyas hemmeligheter.
Det virker som du får så mye glede ut av livet,
så hvilke råd kan du gi folk?
Du må kjenne på kontakten.
Ta av skoene, kjenn på sanden, gå ut i vannet,
føl vinden, smak på saltet,
og da tror jeg du vil glemme angsten og depresjonen.
Lær deg å være i kontakt.
Hotellene tilbyr helt spektakulære ting,
men en ettermiddag sammen med Sandy
har vist meg Maldivenes virkelige magi.
Jeg tar med meg noe av auraen din hjem.
Det gir denne reisen verdi for meg.
Det var en glede.
Jeg elsker å vise andre hvor vakkert landet mitt er.
- Dette er en nydelig mann. - Takk.
Sandy. Elsket personligheten hans, skulle ønske jeg var sånn.
Ærlig talt, så ville jeg heller vært sammen med Sandy enn meg.
På vei tilbake til øya mi føler jeg at Sandys versjon av Maldivene
er den typen paradis du bare ikke kan selge som ferie
uansett hvor stort budsjettet er.
Allerede før jeg kom lovet Kudadoo å oppfylle ønskene mine.
Og i Sandys ånd
har de ordnet med en enkel opplevelse jeg blir lovet at ikke vil skuffe meg.
Er det til meg?
Jeg må bare skryte av Shofa. Jeg er nå i min egen lille Levy-himmel.
Gi dere, da. Er dette drømmemåltidet mitt?
Vanilje-milkshake, trøffel-fries. Og dette må være...
...en cheeseburger.
Du store! Jeg elsker Edouard.
Gjett hva.
Det er den beste cheeseburgeren jeg har smakt.
Jeg skjønner det. Jeg er litt irriterende. Greit?
Når det gjelder sånt som klaging.
Det blir ikke bedre enn dette.
De lykkeligste stundene i livet mitt? Bryllupet mitt.
Min sønn Daniels fødsel.
Og min datter Sarah.
Så dette måltidet, denne dagen og dette stedet er i godt selskap.
Som Sandy sier, enkle gleder.
En gang i tiden ville jeg ikke engang vurdert å reise hit.
Altfor mye vann etter min smak.
Men jeg har oppdaget et spektakulært og fullstendig unikt naturparadis.
Dette er et av de vakreste stedene jeg noen gang har sett.
Selv om jeg begynte reisen som en ekte landelsker,
har jeg glemt meg her på Maldivene.
- Eugene. - Ja?
Du er ute i havet.
Jeg er ute i havet.
Og ikke et hvilket som helst hav. Indiahavet.
Det er bare én ting som kunne toppet dette,
og Shofa holder det hun lover.
"Ta det rolig. Golfballene er nedbrytbare
og inneholder fiskefôr. Kos deg."
Dette er helt sinnssykt.
Jøss. Oi.
Nå forstår jeg Maldivenes utrolige skjønnhet.
Jeg kom hit på leting etter paradiset,
og det skal jeg si jeg har funnet.
Tekst: Trine Haugen