En stor filosof sagde engang: "Verden er en bog,
og folk, som ikke rejser, læser kun én side i den."
Jeg har læst flere sider, og jeg er ikke vild med bogen.
Der er flere grunde til, at jeg ikke kan lide at rejse.
Når det er for koldt, har jeg det ikke rart.
Vinterbadning? Nøgen?
- Ja. - Sikke en dejlig invitation.
Når det er for varmt, har jeg det heller ikke rart.
Jeg kan ikke løbe så stærkt.
- Men jeg er 75 år. - Skal jeg hjælpe dig?
Nej tak.
Og det er måske på tide at udvide min horisont.
Åh gud.
Første gang med hånden oppe i en elefantrøv.
Men heldigvis
bor jeg på nogle helt utrolige hoteller.
Hold da op. Det er storslået.
Den eneste betingelse er, at jeg skal udforske det, som er udenfor.
- Pas på. - Det siger du ikke.
- Smukt bjerg. - Vulkan.
Vulkan?
En verden, jeg har undgået hele mit liv.
Så, rolig, Sadie.
Åh gud. Åh gud. Åh gud.
Bare jeg overlever, så er jeg glad.
Det er sidste gang, jeg drikker fem glas vodka med en finne.
Jeg er i paradis.
Ingen tvivl om det. Her er meget smukt.
Hvem ville ikke elske det her?
Jeg ved, det lyder skørt,
men en, der er lige så vandskræk, som jeg er.
Jeg er mere til landjorden.
Jeg har det rigtig godt, når jeg er på terra firma.
Jeg er ikke vild med at være ved vandet.
Og der er meget hav herude.
Jeg kan kun se hav.
Jeg kan godt se skønheden i det dybe blå hav,
men hvis du ser mig ude i det, så send hjælp.
Højst sandsynligt vinker jeg ikke. Jeg drukner.
Jeg føler mig som en lille plet ude midt i Det Indiske Ocean.
Mennesket har to ben, fordi vi skal gå på jorden.
Det her er min egen personlige udgave af Cast Away.
Jeg håber bare, nogen redder mig.
Maldiverne.
Tusind kilometer sandbanker og koralrev, formet af forhistoriske vulkaner.
Kun én procent af landet er reelt land.
Og jeg har ikke travlt med at møde de sidste 99 procent.
Derfor vandflyveren ud til hotellet.
Jeg håber, der er ilt om bord.
Ordene "vand" og "flyver"
får mig kun til at tænke på ordene "styrtdykke" og "vragrester".
Nå, men altså...
Goddag og velkommen om bord.
Redningsvesten er under sædet. Spænd sikkerhedsbæltet, og nyd turen.
Tusind tak.
Det er da ikke et godt sted til en redningsvest. Hvorfor ikke i skødet?
Så man kan få fat i den. Under sædet er da...
Folk går i panik, når de styrter ned. Gør de ikke?
Går man ikke i panik og mister al fornuft?
"Hvad var det, han sagde? Hvor er redningsvesten? Under sædet?"
Piloterne har ikke sko på.
For når man rammer vandet, synker man straks med sko på.
Her er faktisk ret pænt.
Jeg kan se øerne og vandets fantastiske farver.
Det har jeg aldrig set før.
Der er 1.200 øer i Maldiverne, men kun 200 er beboede.
Jeg håber, vi skal hen til en af dem og ikke lave en Robinson Crusoe.
Hvordan kommer vi mon ned?
Jeg går ud fra, vi bare styrter.
Åh gud, vi rammer vandet.
Svedige håndflader.
For få år siden var øen Kudadoo ikke meget andet end en sandklit.
Siden da har de brugt 45 millioner dollar på den,
og jeg er derfor så heldig at skulle bo på et af verdens dyreste sandslotte.
Resortet garanterer et luksusophold, og for at sikre det
har de planlagt mit besøg, siden før jeg steg op i flyet.
EN UGE TIDLIGERE
Det her er en præferenceformular, hotellet har sendt,
som jeg skal udfylde, før jeg rejser.
Godt, "titel".
Okay, "hr., fru, direktør, doktor...
Konge."
Jeg har lyst til at skrive "konge", men jeg vælger "hr.".
"Ubesværede eventyr."
Det bliver nemt.
"Paddleboard." Nej.
"Jetski, kitesurfing, sportsdykning.
Sportsdykning fra vandscooter med hajer."
Jeg skriver sådan her. "NEJ."
"Hvad er Deres foretrukne fritidsaktivitet?"
At hvile mig.
"Hvis vi skulle lave et drømmemåltid til Dem, hvad skal det så være?
De kan få alt."
Cheeseburger, pomfritter og milkshake.
Chokolade eller vanilje. Det lader jeg dem bestemme.
Godmorgen. Velkommen til Kudadoo. Jeg hedder Brad Colder, direktør.
Hyggeligt at møde dig, Brad. Hold da op!
Sidste gang jeg blev budt velkommen på den måde til et hotel var aldrig.
- Aldrig? - Det er aldrig sket før.
Det begynder godt.
Lad mig præsentere øen for dig.
Kuda betyder "lille" på maldivisk, og det er en meget lille ø.
Kun 15 indbyggere.
Mens gæsten er på øen, er konceptet "hvad, når og hvor som helst".
Vores ansatte står til rådighed med alt.
Vi opfylder alle dine ønsker.
- Hvad, når... - Og hvor som helst.
- ...hvor som helst. - Ja.
Fra nu af mine tre yndlingsord.
- Se lige den strand. Og en af dem er min? - Det er den.
Her er aldrig mere end 32 gæster.
De ansatte kan derfor forkæle dem til den helt store guldmedalje.
Jeg håber bare, der også er nogle aktiviteter på landjorden.
Du kan snorkle direkte fra hytten.
Normalt kan man altid se over fem forskellige fiskearter.
Det eneste farlige, jeg vil advare om, er den store aftrækkerfisk.
Den skal du holde god afstand til.
- En dame fik bidt et stykke af øret af. - Er det rigtigt?
Bare rolig, jeg skal nok holde god afstand.
Begrebet "god afstand" vil få en helt ny betydning.
Der kan komme en haj forbi.
Er der hajer?
Det er ikke så godt.
Det er noget af en udsigt.
Jeg bad om havudsigt, og det har jeg fået.
Maldiverne er verdens lavestliggende land.
Ingen af øerne er mere end 180 cm over havoverfladen,
så hvor man end kigger hen, er det oceanisk eventyrland.
Wow, se lige her.
VELKOMMEN, EUGENE
Hvor skal jeg sove? Jeg vil ikke ødelægge det her.
Min kone, Deb, gør det godt nok hver aften, så det er ikke noget særligt.
Den 280 kvadratmeter store villa har sin egen hajfri, endeløse swimmingpool
og koster over 7.000 dollar pr. nat.
Det skal nok blive godt.
- Hej. - Jeg hedder Shofa. Jeg er Deres butler.
- Må jeg komme ind? - Ja, selvfølgelig.
- Tak. - Min egen butler?
Ja. Vil De fortælle mig, hvad De kan lide og ikke kan lide?
- Jeg kan slet ikke lide noget med vand. - Nå?
De er jo i Maldiverne. Vi er 99 procent vand.
Det er det besynderlige ved det her.
Men jeg kan ikke dyrke nogen form for vandsport.
- Hvad er Deres yndlingssport? - Golf.
Det spiller vi ikke her, men jeg løser det.
Okay.
Jeg kunne godt vænne mig til det her, men tro ikke, det stiger mig til hovedet.
Det med "hvad, når og hvor som helst" er svært for en canadier,
for vi føler os nemt lidt påtrængende.
Når man tænker på, hvor vi er, altså ude midt i ingenting,
hvordan kan man så give folk præcis, hvad de ønsker?
Det vil jeg gerne undersøge, for hvordan kan det være muligt?
Vi begynder med det basale.
Vejen til tilfredshed har altid gået gennem min mave.
Så jeg skal møde chefkokken Edouard
og høre, hvordan han bringer gæsterne i den syvende himmel.
- Edouard. - Eugene.
- Hvordan går det? - Godt og dig?
Glimrende.
Vi er langt ude midt i ingenting. Alligevel kan man få, hvad man vil have.
- Døgnet rundt. - Ja.
Hvordan det?
Maldiverne er så heldig at ligge lige mellem Australien,
Singapore, Dubai og Europa.
Det gør det nemmere at skaffe stort set alt på 24 timer.
Hvad er det mest bizarre ønske, du nogensinde har fået?
Det var bare en pakke smør.
Men den skulle være fra en hel bestemt region og producent i Frankrig.
Fra Bretagne. Ønsket kom klokken 10 en lørdag formiddag,
og søndag morgen lykkedes det os at have det fremme.
Wow.
Hvis jeg var dig, ville jeg have sagt: "Glem det."
"Nu går du for vidt."
Det er vores job.
Edouard opfordrer gæsterne til at vælge uden for menuen.
Eller som de kalder det: "Middag uden manuskript."
Jeg har lavet impro-teater,
så jeg er klar til at springe ud i det i køkkenet.
Jeg laver et halvt forklæde. Kalder man det det?
- Er det et halvt? - Bare et forklæde.
Bare et forklæde. Okay.
Gæsten kom og sagde: "Jeg elsker løgsuppe, men kan I lave den lidt speciel?"
Til det bruger vi noget cognac og sorte trøfler.
- Vi skal bruge ost. - Hvilken ost?
Jeg skal bruge gruyère, Tête de Moine og parmesan.
Den klarer jeg.
Vi er jo på Kudadoo, så osten ligger ikke bare i et køleskab.
De har viet en hel kælder til den.
Og den har en duft, der rammer en lige i femøren.
Wow.
Okay, det her er gruyère, parmesan
og...
Fransk?
Jeg glemte at sige til Edouard, at jeg ikke er særlig hurtig.
Jeg kan hverken finde gruyèren eller...
Jeg tager to af de her.
Noget brie.
Det er da ost.
Jeg glemte navnet på den franske ost, så jeg tog noget brie, for det er fransk.
Godt forsøgt, Eugene. Lige fremme i osterummet.
- Meget bedre. - Er det den?
Det er perfekt.
Tag cognac og blæselampen.
Okay, det bliver spændende.
- Holder tidsplanen? - Vi skal skynde os.
Ja. Det er dig, der sinker os.
Jeg gør, hvad jeg kan. Jeg kan ikke se hurtigere på.
Og voilà.
Den perfekte alkymi af karamelliseret løg, oksesky, cognac og sort trøffel
pyntet med en trio af nøje udvalgte oste.
Du godeste.
Det er den mest unikke løgsuppe, jeg nogensinde har set.
Personligt ville jeg foretrække lidt mere suppe med mit brød.
Men selv for mig virker "hvad, når og hvor som helst" en smule overdrevet.
Jeg ville aldrig ringe klokken fire om natten og bestille noget.
Det skal man være amerikaner for at gøre.
Men det er en interessant filosofi.
Dag et gik fint. Men jeg kan ikke tage hele æren.
Jeg lavede godt nok fransk løgsuppe, overlevede vandflyveren og undgik havet.
Så jeg tager alligevel hele æren.
Shofa, min butler, har lagt planer for i morgen.
Hendes begejstring og entusiasme skræmmer mig lidt.
Vand har vi udelukket, så forhåbentlig sover jeg godt
uden at ligge søvnløs ved tanken om, hvad der venter mig.
Godmorgen.
Ja, det har været en fantastisk morgen. Har I set, hvad der er i poolen?
Kom.
Se lige.
Det mest fantastiske morgenbord, jeg har set, og de har lagt det i poolen.
Et utroligt koncept, men jeg kan ikke nå ud til det.
Kom hen til farmand! Kom her!
Hold da op.
Jeg ved godt, hvad de vil.
Først få mig ud i poolen og bagefter Det Indiske Ocean.
Jeg foretrækker min morgenmad med bukserne på.
"Godmorgen, Eugene.
For at gøre Deres ophold fuld af prægtige stunder..."
Prægtige.
"...foreslår jeg følgende ø-oplevelse:
En lydbadsmeditation...
...med yogaterapeuten Nandini.
De bedste hilsener, Deres butler, Shofa."
Spændende.
Tak.
Hvad er det lydbad? Vil du vide det?
Ja da. Okay, men du skal sejle derud.
Sådan får de ram på en.
Det gynger lidt, og jeg føler mig lidt søsyg.
Jeg ved ikke helt, hvor vi skal hen.
Men jeg håber, der er rigeligt med landjord.
Et lydbad kunne være som en sauna
eller en shvitz, som man siger.
Hvilket jeg egentlig ikke bryder mig om.
Men jeg giver det en chance.
Okay, hvor er lydbadeværelset?
Er det i en fangekælder?
Hold da op. Det er jo vanvittigt.
Namaste, Eugene.
Velkommen til undersøisk meditation. Hvad synes du?
Hvad jeg synes? Det er under vandet.
Smukke fisk.
Maldiverne har et af verdens største koralrevsystemer
med over 2.000 fiskearter.
Ingen af dem havde jeg regnet med at møde seks meter under vandet.
Mit hjerte skal lige... falde lidt til ro.
Det er helt utroligt.
Hvem har bygget det her, og hvad er deres kvalifikationer?
Hvor kommer lyden ind? Hvad er et lydbad helt nøjagtigt?
Vores krop består af 65 procent vand.
Vandet reagerer på lyden,
så det fjerner blokeringer i hele din krop.
Jeg tror, det er blokeringerne, der holder mig sammen.
Så er din krop klar til at modtage positiv energi.
- Dit sind er roligt og afslappet. - Det var roligt, indtil jeg så den.
Det ligner ikke en sardin.
Tag en dyb indånding. Begynd.
- Om. - Om.
Wow. Fantastisk.
- Jeg er selv i chok. - Du var fremragende.
Nandini har fanget, at jeg er skuespiller.
Klap mig længe nok på ryggen, så kan du overtale mig til alt.
Det er rart.
Træk vejret ind.
Pust ud.
Det er virkelig et usædvanlig genialt koncept.
Men jeg tænkte hele tiden: "Hvad nu, hvis vi hører et knæk?"
"Hvad nu, hvis det lækker?"
Kender I begrebet "dødvande"?
Det ville være definitionen.
Nu åbner du langsomt øjnene.
Langsomt.
Er det ål?
Det var fantastisk. Når først man slapper af,
er det virkelig smukt at se, hvad der foregår under vandet.
Jeg faldt næsten i søvn midt i det hele. Der skal ikke meget til.
Mod alle odds lykkedes det Shofa at give mig et møde med det maritime.
Hejsa.
Det var sikkert lige så sjovt som at snorkle,
men uden at få våde fødder, så hvad mon min butler nu har planlagt?
- Det er et stort skridt. - Tak.
Det viser sig, at jeg skal på sejltur med marinebiologen Jasmine.
Måske hvis jeg ved mere om havet, kan jeg rent faktisk nyde det.
Eller også finder jeg ud af, at det, man ikke ved, kan man få ondt af.
Det kalder jeg en båd. Ingen gyngen. Min mave har det fint.
Det er jævnt. Jeg mærker ingenting.
Gør du tit den slags?
- Jeg gør aldrig den slags. - Slet ikke?
Du har en kærlighed til havet, som jeg ikke deler.
Men med mig er det bare frygt.
Frygten for at drukne
og frygten for at miste kropsdele
- til en haj og bagefter drukne. - Ja.
Hvad er det ved Maldiverne, der gør landet så unikt?
Maldiverne har fem procent af hele verdens koralrev.
- Det er utroligt. - Ja, det er meget.
Hvis man ser Maldiverne på et kort, er det bare en plet.
Det er ikke altid på kortet.
- Så det er meget koral. - En hel masse koral.
Og en fjerdedel af alt liv i havet lever på et koralrev.
Så det er det, der gør livet i havet til noget helt særligt her.
- Ja. - Og det er også revet,
der gør sandet her så utrolig pudderhvidt.
Kun fem procent af verdens strande består af koral som her.
Jeg må sige, at når man er her på havet, er det ret smukt.
Ja.
Og så giver havet mig, som om det var aftalt, en oplevelse,
jeg ikke tror, min personlige butler kunne have planlagt bedre.
Der, der, der. Bag dig. Kan du se?
- Kan du se dem? - Ja! Nu kommer der delfiner!
Kig ned. Kan du se dem?
- Ja! Ja! - Der er en.
- Fire, fem. - Der er de! Ja!
- Se! - De springer.
Er det ikke spændende?
Vanvittigt. Det er en fuldstændig utrolig oplevelse.
Maldiverne er et ø-paradis, og man kan ikke have øer uden vand.
Det ligger i navnet.
Og skønt der skal lidt flere sejlture til, før jeg er helt søstærk,
slutter jeg dagen tryg ved tanken om,
at ikke alt i havet er ude efter mig.
Jeg har vænnet mig til luksuslivet, som...
...en fisk, der ikke er på land.
Men jeg er lidt flov over al den megen nydelse,
og jeg vil gerne udforske landet
uden en personlig butler, der imødekommer alle mine indfald.
Der bor cirka en halv million mennesker i Maldiverne.
De er fordelt over 200 øer,
og landet er dermed et af de geografisk mest spredte i verden.
Så det er ikke overraskende, at jeg udover de ansatte ikke har mødt nogen.
Meget ukarakteristisk af mig hopper jeg frivilligt på en båd
til en af de mest befolkede øer, Naifaru,
for at finde nogen, som rent faktisk bor her.
- Du må være Sandy. - Goddag.
Ikke overraskende er turisme den største industri på øerne
og står for over en fjerdedel af Maldivernes indtægter.
Mange af dem, som bor på Naifaru, arbejder på turistresorts i nærheden.
Men Sandy er for nylig gået på pension.
Hvad er det for en?
- Jeg prøver at fange en fisk. - Det ved jeg, men hvad er...
Den brugte min kone til at gøre toilettet rent.
Jeg genbruger den som fiskestang. Vil du prøve?
Ja, jeg vil...
- Godt kastet. - Hold godt fast.
- Rykker det? - Jeg mærkede noget.
Men nu er der vist ikke noget.
Fange en fisk? Det burde jeg kunne præstere.
Det rykkede lidt.
Hvis jeg var her længe nok.
Men der er ingenting. Ikke endnu.
Og jeg mener længe nok.
Hov! Har jeg bid?
- Næh. - Madding.
Det ville nok tage flere år.
Det er derfor, de ikke bider. Det er derfor!
Jeg trak den op af vandet.
Nå, der kan man se.
Området her er korsvejen på de gamle handelsruter
mellem Asien, Afrika og Mellemøsten.
Kulturen er en rigtig maldivisk smeltedigel.
Sandy, fortæl mig om livet i Maldiverne.
Alt her er hav, så for os betyder det ressourcer.
Jeg kalder det kandu bhanda.
- Kandu er havet. Bandha er maven. - Ja.
- Fra havet til maven? - Ja.
Det er en meget selvforsynende livsstil.
Ja, når man bor i en by,
- ser man mange med angst og stress. - Ja. Det er mig.
Så ser man havet,
og så er man forbundet med universet.
Vi deler kærligheden og glæden. Kom.
- Den vej? - Ja, du kan se stranden der.
For 50 år siden var Maldiverne hovedsageligt beboet af lokale som Sandy.
Men siden det første resort åbnede i 1972,
er turister kommet for selv at opleve øernes hemmeligheder.
Du får tilsyneladende en masse glæde ud af livet,
så hvilket råd kan du give folk?
Man er nødt til at være forbundet.
Tag skoene af, mærk sandet, gå ud i vandet,
mærk vinden, smag saltet.
Så tror jeg, du vil glemme din angst og depression.
Lær at være forbundet.
Resortet tilbyder noget spektakulært,
men min eftermiddag med Sandy har vist mig Maldivernes ægte magi.
Jeg tager noget af din aura med mig hjem.
- Det gør turen det hele værd. - Det var en fornøjelse.
Jeg elsker at vise andre skønheden i mit land.
Dejlig mand.
Tak.
Sandy. Jeg elskede hans personlighed. Gid jeg havde den.
Helt ærligt ville jeg hellere omgås Sandy end mig.
På vej tilbage til min ø
får jeg følelsen af, at Sandys udgave af Maldiverne
er en form for paradis, man ikke kan pakke ind i en ferie,
uanset budgettet.
Allerede før jeg kom, lovede Kudadoo at opfylde mine ønsker.
Og i Sandys ånd
har de arrangeret en spartansk oplevelse, som de forsikrer mig ikke vil skuffe.
Er det til mig?
Den ros skal Shofa have.
Jeg er ankommet til mit eget stykke Levy-himmel.
Helt ærligt. Er det mit drømmemåltid?
Vaniljemilkshake, pomfritter med trøffel. Det må være...
...en cheeseburger.
Hold da op. Jeg elsker Edouard.
Og ved I hvad?
Det er den bedste cheeseburger, jeg har smagt.
Jeg ved det godt. Jeg er ret irriterende. Jeg beklager mig meget.
Det bliver ikke meget bedre.
Mit livs lykkeligste øjeblikke? Mit ægteskab.
Min søn Daniels fødsel.
Min datter Sarahs fødsel.
Så dette måltid og denne dag og dette sted er i godt selskab.
Som Sandy siger: De enkle glæder.
Engang ville jeg slet ikke have overvejet at tage hertil.
Alt for meget vand efter min smag.
Men jeg har opdaget et spektakulært og helt enestående naturparadis.
Det er et af de smukkeste steder, jeg nogensinde har set.
Jeg begyndte rejsen som en vaskeægte landelsker,
men Maldiverne fik mig til at glemme mig selv.
- Eugene? - Ja?
Du er i havet.
Jeg er i havet.
Og ikke bare et hav. Det Indiske Ocean.
Der findes kun én ting, der kunne overgå det her.
Og Shofa har holdt sit løfte.
"Bare rolig. Golfboldene er fuldstændig biologisk nedbrydelige
og indeholder fiskefoder. Nyd det."
Det er vanvittigt.
For pokker da!
Jeg kan se Maldivernes utrolige skønhed.
Jeg kom i en søgen efter paradis,
og du godeste, hvor har jeg fundet det.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve