Jeden významný filozof raz povedal: „Svet je kniha.
A ten, čo necestuje, číta len jednu stranu.“
Musím povedať,
že ja som pár stránok prečítal, a nie som z tej knihy nadšený.
Cestovanie nemám rád z mnohých dôvodov.
Keď je zima...
necítim sa príjemne.
Kúpanie v ľadovej vode, nahí?
- Áno. - To je ale úžasná pozvánka.
Keď je príliš teplo, hádajte čo? Necítim sa príjemne.
Neviem tak rýchlo bežať.
- Ale mám 75 rokov. - Potrebujete pomoc?
Zvládam to.
Možno je načase rozšíriť si obzory.
Bože.
Ruku v sloňom zadku som mal prvýkrát.
Výhodou je,
že som ubytovaný v neuveriteľných hoteloch.
No teda. Toto je krásne.
Háčik je v tom, že som súhlasil, že preskúmam aj to, čo je mimo nich.
- Pozor, kam šliapete. - Nehovorte.
- Krásna hora. - To je sopka.
To je sopka?
Svet, ktorému som sa celý život úspešne vyhýbal.
Sadie.
Bože.
Bude mi stačiť, ak prežijem.
Poslednýkrát som vypil päť vodiek s Fínom.
EUGENE LEVY: NEOCHOTNÝ CESTOVATEĽ
Ešte nikdy som nevidel takúto prazvláštnu krajinu.
Je tu veľa ničoho.
Veľmi veľa ničoho.
A ja.
Na púšti som prvýkrát
a môžem otvorene povedať, že ma veľmi nenadchla.
Áno, nulová vlhkosť vzduchu prospieva mojim vlasom, to je plus.
Ale nemyslím si, že chcem stráviť veľa času...
tu, ak mám byť úprimný.
Z vlastnej skúsenosti viem,
že keď sa zdá, že situácia je zlá, neznamená to, že nemôže byť ešte horšia.
Spomínal som, že sa bojím výšok?
Pán Levy. Dobrý deň.
Volám sa Tony. Som váš pilot.
- Tony. Eugene. - Teší ma.
Uvidíte krásne výhľady.
Poobzerajte sa a užite si to.
Nedokážem sa ani pozrieť z mosta. Tak uvidíme, ako pôjde toto.
Podľa mňa nie dobre. Ale určite to je bezpečné.
Toto je osobné flotačné zariadenie.
Dáte si to okolo pása a zapnete,
- takto vpredu. Dobre? - Hej.
Už ste mali na sebe flotačné zariadenie?
Nie, nikdy som ho nepotreboval. Nikdy som nebol tak blízko smrti.
- Jasné. - Ale je dobré vedieť,
- že je tu. - Dobre.
Nasadnime a môžeme ísť.
- Dobre. - Tadiaľto.
Utah je 45. štát v Spojených štátoch amerických.
Asi však cítite, aký mám z neho pocit.
Môžem začať kričať.
Ten pocit je úplná hrôza.
Dobre. Ideme.
Bože.
- Trochu to tu trasie. - Ako vám je?
Viete, nie zle. O chvíľu si aj otvorím oči.
- Nech vás strach neparalyzuje. - Dobre.
Výhľad som vlastne ešte nevidel. Ale už sa pozerám.
Vyzerá to tak, že letíme priamo do tej steny, Tony.
Preletíme ponad.
Áno, čo najviac ponad.
Bože.
Na pravej strane vidíte
krásny meander v tvare podkovy.
Poletím trochu napravo,
aby ste ho videli zblízka.
Sakra.
Sme naozaj vysoko, Tony.
Ďalšia zastávka, Tower Butte,
ktorý sa týči vo výške 300 metrov nad zemou.
- Pristaneme tam hore? - Áno.
Chcem vám tu ukázať výhľady.
Áno, tie výhľady som už videl. Páčili sa mi.
Neviem, či musíme na nich pristáť.
A sme tu.
Tony, nechcem sa vám miešať do práce.
Ale nezdá sa mi to dosť veľké.
Bože.
Vitajte na Tower Butte.
Myslel som, to bude menej desivé,
keď vyjdem z helikoptéry.
Mýlil som sa.
- Pozor, kam šliapete. - Nehovorte.
- Vitajte pri výhľade za milión. - Páni.
A táto krajina, na ktorú sa pozeráme, je chránená oblasť?
Vlastne sme na území kmeňa Navajo.
- Aha, toto je územie Navajov? - Je to pre nich posvätné miesto.
Páni. Keď sa pozeráte na tieto vrchy,
vidíte, že všetko bolo kedysi na tejto úrovni.
Presne tak. Pred asi 165 miliónmi rokov,
tu, kde teraz stojíme, by bola zem,
až tam, kam dovidíte.
A čo ďalej?
Tony si myslí, že môžeme skúsiť vzlietnuť z tohto útesu.
Uvidíme, ako to pôjde.
Ste pripravený?
Dobre. Ideme.
Bože!
Sakra.
To bolo najbližšie k pádu z útesu, ako som kedy bol.
Dobre, Eugene. Keď preletíme ďalej,
prvýkrát uvidíte svoj hotel.
Hlavný rezort je pred nami.
Tamto?
Takmer ho nevidno.
Tu je to.
Amangiri. Môj domov na najbližšie dni.
Čo pre vás neurobím.
- Vitajte, pane. - Hladké pristátie.
„Amangiri“ že vraj znamená „pokojná hora“.
Za vyše 3-tisíc dolárov za noc to je dosť drahý pokoj.
Páni. Je to tu krásne.
Dobrý deň. Vitajte v Amangiri.
- Zdravím. - Ja som Kauri.
Eugene. Teší ma.
Kauri mi ukáže môj apartmán.
No teda.
A pomôže mi zdvihnúť zo zeme spadnutú sánku.
Je to úplne dychberúce.
Po vás.
Toto je pekné.
Apartmán Girijaala,
čo v sanskrite znamená „hrebeň hory“.
Je to tu krásne. Pozrite sa.
Dokonca aj dáždniky, klobúky a palica sa sem hodia.
Akoby sa inšpirovali farebnou schémou môjho šatníka
a vytvorili z nej celý svet.
Tu je súkromná terasa.
Páči sa mi, ako hotel splynul s krajinou.
Zem je pre nás veľmi dôležitá.
Snažíme sa ctiť si kultúrne hodnoty pôvodných Američanov.
Aj ja som pôvodom Navajo.
To si na rezorte veľmi cením.
To je niečo, o čom by som sa
počas svojho pobytu rád dozvedel viac.
- Iste. - Jednoznačne.
Tento rezort je postavený na federálnej pôde,
ale nachádza sa na hranici kmeňa Navajo,
najväčšej chránenej oblasti pôvodných obyvateľov v USA.
Dokonalo ladí so svojím okolím,
čo nie je pocit, na ktorý som zvyknutý.
Pozrite sa na to.
Toto je úchvatné.
Neviem si predstaviť, ako túto oázu v púšti postavili.
Našťastie ani nemusím.
Nechám to na Marwana, jedného z architektov hotela.
Toto je prvý veľký výhľad, ktorý po príchode uvidíte?
Presne. Chceli sme vám ten výhľad akoby zakryť,
lebo keď do hotela prichádzate,
idete pomedzi betónovú stenu a skalu,
a nie ste si úplne istý, kam idete.
Vyjdete po schodoch a výhľad je stále zakrytý a zrazu, bum.
Chceli sme poskytnúť niečo
- naozaj dramatické. - Je to majestátne.
Ako ste na také niečo prišli?
Osobne ma inšpiruje cestovanie.
Či ste v Maroku alebo v Japonsku,
a vidíte veľa miestnej architektúry,
je jednoduchá a strohá, ale pre mňa veľmi elegantná.
Ten aspekt jednoduchosti môže pôsobiť veľmi luxusne.
Myslíte, že spoločnosť túži po niečom jednoduchšom?
Áno.
Jeden z dôvodov, prečo je tento hotel taký úspešný,
je, že k tomu ľudí vracia.
Marwan rozdelil hotel do dvoch krídel,
aby zabezpečil, že všetkých 34 apartmánov má výhľad na hlavnú hviezdu.
Myšlienka bola vytvoriť akoby kinematografické okno,
- na zachytenie drámy tohto miesta. - Aha.
Samozrejme, snažíme sa odkazovať
aj na dejiny západu.
- Či už westerny od Johna Forda... - Áno.
...Sergia Leoneho s plátnom Panavision.
Vidím to.
Toto je pre mňa John Ford.
Akoby celé miesto tvorilo s púšťou jedno,
rovnako ako ja vôbec nie.
Je úžasné,
ako tento bazén objíma túto krásnu skalu.
Chceli sme abstrahovať krajinu.
- Áno. - Je tu voda, skaly a obloha.
Tieto skaly nemôžeme premiestniť,
ale ľudia ich môžu oceniť iným spôsobom.
Je skvelé,
ako ste sem preniesli všetky možné textúry
z krajiny naokolo.
Tu je malý otvor, ktorý vyzerá ako štrbinový kaňon,
z ktorého vidíte výhľad.
A čo je štrbinový kaňon?
Sú to úzke chodby medzi erodovanými skalami,
ktoré sa točia rôznymi smermi a sú zvetrané vetrom a vodou.
A to, ako cez ne prechádza svetlo, je čarovné.
- To by som rád videl. - Mali by ste.
Možnosť stretnúť človeka, ktorý to tu navrhol,
aby mi to tu ukázal
a vysvetlil, ako to celé začalo?
To sú veci, ktoré mám rád.
Užil som si to. Kto vie, či aj on.
Možno je lepší herec než ja.
Nevedel som, že bude takáto zima.
Púšť v noci. Chladná, ale krásna.
Z geografického hľadiska sa môžete obzrieť dookola
a cítite silný závan histórie.
Toto miesto je najbližšie k sledovaniu vzniku planéty,
na akom som bol.
Pôvodní obyvatelia sú históriou tejto krajiny.
Takže si myslím, že spojenie
s ich kultúrou je niečo, o čom chcem vedieť viac.
Spal som veľmi tvrdo.
Vďačím za to hotelu.
Ale teraz prichádza najdôležitejšia časť pobytu.
Raňajky.
Čo sa týka jedla, to je niečo pre mňa.
Najobľúbenejšia časť mojej práce.
- Erik. - Dobré ráno.
- Rád vás vidím. - Aj ja vás.
Varíte často?
Ja grilujem.
Nie som nejaký kuchár, lebo to vyžaduje veľa práce.
Len dám nejaké mäso na gril, to mi celkom ide.
Dnes urobíme lievance.
- Naše typické... - Lievance?
- Lievance. - Dobre.
Človek by si myslel, že na mieste ako Amangiri asi nájde...
nejaké náročnejšie snobské menu.
Keď je ponuka príliš michelinovská,
ťažko si niekedy z toho vyberiem.
Presne tak. Veľa hostí má rado domácu stravu.
Áno.
Idem do pece po rozhorúčenú panvicu.
Dobre. Jasné.
Vezmem si prepustené maslo
a potom to dám do pece. Aby...
Aby sa to opieklo v prepustenom masle v drevenej peci.
Bože. To znie úžasne.
Nech vás neoklame jednoduchá kuchyňa.
Toto je obľúbené miesto najväčších celebrít.
Problém je, že Erik má prísne zakázané
odhaliť, o ktoré celebrity ide.
Takmer hotovo.
Toto je tá zábavná časť.
Skúsim tú tému nenápadne nadhodiť.
Ak by som sa spýtal, či vaše lievance skúsil George Clooney?
- Povedali by ste... - To nemôžem potvrdiť ani vyvrátiť.
Potvrdiť ani vyvrátiť.
Urobili ste lievance Bradovi Pittovi?
To beriem ako áno.
Ak poviem len iniciálky
a vy len prikývnete, to by bolo...
Môžem povedať, že tu bol Eugene Levy.
No to je milé.
- Trochu javorového sirupu? - Áno, prosím.
Som Kanaďan, možno som to nespomenul.
- Páni. - Dobrú chuť.
Páni, to je dobré.
Skvelé. Ďakujem.
- To je najlepší lievanec... - Ďakujem.
...aký som jedol.
A čo povedal George Clooney, keď to ochutnal?
Mal som tu zažiť niečo, čo mi zmení život,
a tie lievance to určite dokázali.
Spýtajte sa kardiológa.
Ale zdá sa, že sa s Erikom musím rozlúčiť a ísť ďalej.
Obliekam sa trochu teplejšie,
lebo v tomto ročnom období je tu vzduch chladnejší.
Miestny sprievodca Raymond mi ide ukázať prírodný úkaz,
ktorý čiastočne inšpiroval dizajn hotela.
Je mi potešením, že toto doobedie
vám môžem ukázať štrbinové kaňony.
Teším sa na to. Bývate v tejto oblasti?
Vyrastal som tu. Viete,
táto oblasť je hlboko prepojená s mojimi koreňmi.
Musím byť úprimný.
Keď sa povie púšť, napadne mi hlavne Las Vegas.
Ale púšť v južnom Utahu sa pýši najväčším počtom štrbinový kaňonov
ako kdekoľvek na svete.
Páni. Toto je neuveriteľné.
To je nádhera.
Táto skala je stará asi 190 miliónov rokov.
Počas rokov živly postupne menili krajinu,
ktorá je okolo mňa.
Toto sa stane, keď si príroda vytvorí vlastnú katedrálu.
A tiež tu je
silný vietor, ktorý vytvoril tento hladký povrch,
ktorý tu teraz vidíme.
Aký majú tieto kaňony význam pre kmeň Navajo?
Existuje veľa príbehov
o týchto kaňonoch v mojej kultúre.
Hovorí sa, že sú vytvarované a vyrezané
z nepriazní osudu všetkých ľudí, ktorým v živote čelili.
Keď máte chvíle, keď prežívate ťažkosti,
zhlboka sa nadýchnete...
Vietor.
Vezme to negativitu a problémy
a fúkne ju do týchto kaňonov.
- Premení negatívne... - Na krásu.
- ...myšlienky na krásu. - Áno. Presne.
Ako sa na to pozerám,
- tie modlitby fungovali. - Áno.
Áno, určite.
Od Raymonda som sa naučil, že...
že ide o viac ako sa na prvý pohľad zdá.
Ide tu o viac ako len o históriu a geológiu.
- Dobre? Super. - Áno.
Mám 75 rokov, Raymond,
a neverím, že mi trvalo tak dlho
prísť do tejto časti krajiny. Až sa to hanbím povedať.
Púštny vietor neodfúkava len negatívne myšlienky.
Je dostatočne silný, aby odfúkol lenivé myšlienky
otroka zvykov ako som ja,
lebo ja, a túto vetu nehovorím často,
idem robiť poobednú aktivitu v prírode.
Idem jazdiť na koni.
Viem, čo si hovoríte. Mám vôbec rád kone?
Nikdy som nebol na kone.
Nikdy neviem, kedy je kôň šťastný.
Rozumiete mi?
Viete, keď je pes šťastný, že vás vidí. Ale neviem, či aj kôň...
Vrtí chvostom, keď vás rád vidí?
Ale keď som vyrastal, takmer každá televízia
večer vysielala westerny.
Viete, Roy Rogers, The Cisco Kid, Wild Bill Hickok.
Poďme spraviť môj vlastný western.
Zdravím.
Brý deň.
Ako sa máte?
- Dobre. Eugene. - Ja som Brooke.
- Brooke, ako sa máte? - Dobre. Chcete spoznať kone?
To znie ako zvláštna televízna šou.
- Kto je toto? - Sadie.
Ahoj, Sadie.
- To je môj kôň? - Ten je váš.
Dobre. Cíti, že prišiel nováčik.
Nie, je veľmi milá.
Naposledy som jazdil na koni
pred 50 rokmi.
- Jazdil som s kamarátom. - Dobre.
A naše kone sa zrazili.
- Spadol som... - Och, nie.
...ale našťastie sme spadli do kríku.
- A... - Nezranili ste sa.
Vstal som a povedal: „Možno sú príliš veľké, aby sme na nich jazdili.“
Vyzeráte pripravený na pólo.
Zahrám si pólo...
- Áno. - ...a potom kriket.
Aké to je?
- Dobre? - Áno.
A pre toto kovboji nenosia okuliare. Nevyzerá to bohvieako.
Aké to je?
Mám pocit, že sa zlomím napoly.
- Dobre. Voľné opraty znamenajú „ísť“. - Dobre.
- Zakloňte sa. - Dobré dievča.
Keď zastavíte, dajte päty dole.
Dobre. Pripravený?
Kôň možno je. Ale ja nie.
Dobre. Poď sem, Sadie.
Sadie.
- Sadie. Sadie! - Dobre. Dobre.
Opraty.
Zatiahnite viac opraty.
- A už to nebude robiť. - Hej.
Nie, nie. No tak, zlato.
- No tak. No tak. Vidíš. - No vidíte.
Úplná kontrola. Tak sa to volá.
Musia vedieť, kto je šéf.
Že vraj tu je 11 kilometrov ciest pre kone,
čo je pre mňa o desať kilometrov viac ako potrebujem.
Neviem, či ešte niekedy budem jazdiť na koni,
ale snažím sa skúšať veci, ktoré by som inak nerobil.
Cítite sa ako kovboj?
Cítim sa ako najhorší možný kovboj.
Ako kovboj, ktorý nikdy nebude mať vlastný film.
Už mi chýba len žuvací tabak a zbraň.
Máme zbrane na strieľanie štrkáčov a kojotov.
Už ste niekedy stretli na ceste štrkáča?
Áno.
Je to tu. Búši mi srdce.
Sadie sa nakoniec rozhodla ušetriť môj život
a vrátil som sa do hotela.
Posteľ ma už volá,
ale dnes večer mám lístky na jedinečné predstavenie.
Súkromné pozorovanie hviezd so sprievodcom Mylom z kmeňa Navajo.
- Ako sa máte, Eugene? - A vy?
Mám sa výborne.
- Vitajte. - Páni.
Mojou úlohou je sedieť a pozerať sa hore
a som si istý, že to dobre zvládnem.
Je tam hore niečo, čo je pre vás dôležité?
Máte pocit, že ste relatívne bezvýznamný
- v celom tom vesmíre. - Áno.
Tak to trochu preskúmame
podľa našich tradičných príbehov.
Dobre.
Narúbal som nejaké drevo.
Vezmite ho a ja vezmem väčšie polená...
- Jasné. - ...a trochu sa zohrejeme.
Kedy naposledy ste založili oheň?
Nikdy.
Dobre. Už to skoro je.
Viete, kde je Polárka?
Mal by som vedieť, kde je.
Asi je niekde...
- Áno. - ...v tejto oblasti.
Vlastne je priamo tam.
- To som aj myslel. - Áno.
- V našom príbehu o vzniku... - Áno.
...to bola jedna z pôvodných
piatich hviezd, a tá najjasnejšia.
Nech náš národ pôjde kamkoľvek,
vždy sa budú môcť pozrieť hore
a spomenúť si na naše múdrosti.
Vieme sa naučiť niečo z toho, čo vidíme hore?
Môj dedko je veľmi múdry muž.
A jedna vec, ktorú ma ako dieťa naučil,
je, že sme z rovnakej látky ako tie hviezdy.
Povedal: „Pamätaj, všetky tie hviezdy sú ako všetci ľudia na Zemi.
Lebo keď spojíš jednu hviezdu s druhou,
spája sa tak niekoľko generácií.“
Dedko hovorieval, že všetci sme dôležití,
ako každá jedna hviezda na oblohe.
Páni. To bolo veľmi obohacujúce, Mylo.
Povedal som, že pri pohľade na hviezdy sa cítim bezvýznamný.
A mám pocit, že sa mi snažíte povedať, že keď sa pozriem
na veľkú nočnú oblohu, mal by som sa cítiť významne.
A nie stratene.
Presne tak, lebo keď sa pozriete hore,
veci vám pripomenú, že nie ste stratený.
Chceli by ste so mnou cestovať?
Lebo sa cítim mimoriadne dobre, keď vás počúvam.
A je to skvelý pocit, cítiť sa dôležito.
To púšť dokáže. Je to duchovné miesto.
Cítim to.
Ste duchovný človek?
Vo svojom jadre som.
Ale najbližšie, ako som sa priblížil
k spojeniu duchovna so zemou, bolo tu.
Pre mňa to je asi dobrý prvý krok.
- Áno. Áno. - Ďakujem, pane.
Toto miesto malo na mňa vplyv ako žiadne iné.
Rozumiem jeho duchovnému aspektu.
Rozumiem tomu. Cítim to. Viem sa toho takmer dotknúť.
Cítite niečo.
A Mylo to vedel dobre vysvetliť
z pohľadu kmeňa Navajo.
Prišiel posledný deň a veľa som sa naučil.
Predovšetkým to, že aj keď si myslíte, že na púšti je horúco,
nie je to úplne tak.
Včera večer bolo chladno, nie? Bola zima.
Vrátiť sa sem bolo ako čerešnička na suchej pieskovej torte.
Ale než sa vydám domov,
dostal som výnimočnú pozvánku na návštevu farmy
v rezervácii Navajov, kde vyrastal Mylo.
Duchovne by naša hranica bola rieka Colorado.
Tak všetko na tejto strane by bola zem Navajov.
A keď sme podpísali dohodu v roku 1868,
vtedy federálna vláda vlastne povedala: „Tu je vaša rezervácia.“
Takže teraz bývame tu.
Mylo vysvetľuje, že výraz Navajo
je španielska adaptácia slova kmeňa Pueblo s významom „farmári doliny“,
čo stále na mnohých platí.
Toto je dom mojich rodičov. Je asi dva kilometre od diaľnice.
Aké tu bolo pre teba vyrastať?
Bolo to všetko.
Väčšina zodpovednosti sa týkala rodiny,
a moje detstvo bolo o tom, a o čase strávenom s dedkom.
Takže tento pozemok vám pridelili?
Áno. To je dom rodičov. Tamten. Hnedý.
- Páni. - A potom,
moja sestra býva v dome napravo, v tom béžovom.
- Takže, Eugene... - Páni.
- Aké to je veľké? - Niekoľko tisíc akrov.
- Áno, niekoľko... - Niekoľko tisíc akrov?
- Tomu hovorím rozloha. - Áno.
Ideme pozrieť, čo majú nové ovce.
- Pripravený zašpiniť si topánky? - Ovce?
Áno. Aha, tam sú ovce. Vidíte ich?
Poďme tadiaľto a nažeňme ich späť.
Máme jedného celkom divokého barana. Volá sa Wilbur.
Nie sme veľkí kamoši. Dúfam, že do nás nevrazí.
Ak nie je kamoš s vami,
- čo povie na mňa? - Neviem.
Už teraz to znie zaujímavo.
Dobre. Naženieme ich späť do ohrady.
- Tamto sú. Dobre. - Áno.
To bude jednoduché.
Niekedy áno, niekedy nie.
- Nemyslím... - Jedna už uteká.
Zlý smer, decká.
Ak by tie ovce viac poslúchali, ukázal by som vám, čo je vo mne.
Ako sa to volá? Nahnať? Nahnať ovce? Nahnať ovce.
Bežia.
Som poháňač.
Poháňam stádo. Je to moje druhé meno.
Poháňač.
Moja manželka Deb hovorí:
„Košér kovboj je späť.“
Toto úplne zapadá do mojich silných stránok.
Som rád, že mám príležitosť ukázať pár zručností,
ktoré väčšina ľudí nemá šancu vidieť.
Ja tak rýchlo bežať neviem. Som starý.
Nikdy ich nedobehneme.
- Ušli nám. - Áno.
- Prečo? - Videli nás
a povedali si: „Ideme preč.“
Ovce ušli hneď, ako ma videli.
Videli nejaký môj film, ktorý sa im nepáčil?
- Utekajú. Áno. - Stále bežia.
Vrátia sa samé?
Vedia, že majú prísť,
lebo tu žije puma americká, líšky, kojoty...
Sú tu pumy?
Sú skôr pri tých skalách tamto.
Tieto skaly, čo sú hneď tu?
- Áno. - Čo myslíte tým „tie skaly tamto“?
Máme aj prasa. Chcete vidieť Lulu?
Pozriem sa na prasa.
- No teda. To je veľké prasa. - Áno. Je to veľké dievča.
Lulu.
Ak ju pohladkáte, bude pišťať. Je smiešna.
Aj ja zapištím, keď ma pohladkáte na istých miestach.
Ovce sa vrátili.
Len trochu trvalo, kým som si zaistil autoritu.
Tu ste. Dobre.
Nech je to pre vás príučka.
Nemôžete utiecť bez povolenia, jasné?
Áno.
Toto je ich krmivo. Idete im to tam vysypať?
Dobre, decká. Obed.
Obed. Nie, nie.
Wilbur je dosť priebojný.
- Dobre, viete čo? - Doneste to sem.
Tieto zvieratá sú rozmaznané.
- Je to pre nich ako zmrzlina. - Nie, deti.
Myslíte si, že ovce sú jemné milé stvorenia.
Nie, sú ako býci.
Viete čo?
Musíme tie zvieratá naučiť spôsobom.
- Dobre. - Nič tam nie je.
Aké dôležité je udržať tradície nažive?
Je to životne dôležité.
Hovorievam, že som so zemou spojený.
Keď sa narodíme, časť pupočnej šnúry
sa vloží do zeme,
aby sme sa od narodenia spojili s Matkou Zem.
Ak niekto toto v živote nemá,
rozumiem, že sa môže cítiť stratený.
Navajovia majú matriarchálnu spoločnosť.
Ženy majú na starosti pôdu a vlastnia zvieratá.
A skvelá vec na tom fungovaní je, že všetko sa robí poriadne.
Eugene, toto je moja mama. Shimá.
Shimá. Zdravím.
- Moja sestra Patricia. - Ahoj.
- Toto je Desree. - Zdravím.
- Desree, teší ma. - Áno. Aj mňa.
- Áno. - Lauren, moja manželka.
Teší ma, Lauren.
- Áno. - Hej.
Videl som tu aj deti...
Sú tamto.
V našej rodine je nás 200.
200?
- Áno. - Keď máte rodinné stretnutie,
- je tam veľa ľudí. - Áno.
- Pár. - Potrebujete...
Máme veľký stôl s jedlom.
Áno.
Čo sa naučíme, to učíme ďalej naše deti,
aby mohli naše učenia a lekcie niesť ďalej.
To je dôležité.
Udržať našu kultúru, náš jazyk a dedičstvo,
a hlavne naše obrady, nažive.
- Udržať to nažive. - Áno.
A učiť ďalšie generácie, kto sme,
lebo naši starí rodičia dodržiavali tradície pre nás
a veľa z nich už zomrelo.
A je to náročné, lebo sme národ,
viete...
- kultúry, ktorú zhromažďujeme. - Áno.
...a je to ťažké.
Môj synovec Owen je úžasný mladý muž
a rád tancuje.
Pri tancovaní používate predstavivosť.
Všimnite si, že používa rôzne pohyby,
a tiež ukazuje rôzne druhy zvierat.
Bolo to úžasné poobedie.
Mylo je skvelý mladý muž a má krásnu rodinu.
Sledoval som Owena a pozrel som sa na Myla,
a videl som, že mu zvlhli oči.
- Som na Owena hrdý... - Áno.
...že to drží pri živote. Áno.
Vidím vám to na očiach, Mylo.
Áno.
Owen, skvelé.
- Úžasné! - Výborne.
- Páni. - Super.
Áno.
- Áno! - Áno.
Predtým som toho o kultúre Navajov veľa nevedel,
a toto mi otvorilo oči.
- Sme radi, že ste sem prišli... - Páni.
- Áno. - Ako súčasť učenia našej starej mamy
vám darujeme tento náhrdelník.
Páči sa.
Časť našej kultúry a jazyka bude stále s vami.
- Ďakujem. - Úžasné.
Toto je veľmi špeciálne.
Púšť je veľké nič,
ale v tom nič toho môžete nájsť veľmi veľa.
Históriu, geológiu a ľudí,
ktorí na tejto pôde žijú 15-tisíc rokov.
Bola to pre mňa česť byť na tejto pôde s nimi.
Ak by som sem prišiel sám,
určite by sa mi v hoteli Amangiri páčilo,
a väčšinu času by som strávil v rezorte.
Ale mimo rezortu je celý svet
a som rád, že som mal šancu ho vidieť a objaviť.
A priatelia z kmeňa Najavo, ktorých som spoznal,
to bol asi...
najlepší a najväčší objav, ktorý som tu zažil.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová