Jeden významný filozof raz povedal: „Svet je kniha.
A ten, čo necestuje, číta len jednu stranu.“
Musím povedať,
že ja som pár stránok prečítal, a nie som z tej knihy nadšený.
Cestovanie nemám rád z mnohých dôvodov.
Keď je príliš zima,
necítim sa príjemne.
Kúpanie v ľadovej vode, nahí?
- Áno. - To je ale úžasná pozvánka.
Keď je príliš teplo, hádajte čo? Necítim sa príjemne.
Neviem tak rýchlo bežať.
- Ale mám 75 rokov. - Potrebujete pomoc?
Zvládam to.
Možno je načase rozšíriť si obzory.
Och, bože.
Ruku v sloňom zadku som mal prvýkrát.
Výhodou je,
že som ubytovaný v neuveriteľných hoteloch.
No teda. Toto je krásne.
Háčik je v tom, že som súhlasil, že preskúmam aj to, čo je mimo nich.
- Pozor, kam šliapete. - Nehovorte.
- Krásna hora. - To je sopka.
To je sopka?
Svet, ktorému som sa celý život úspešne vyhýbal.
Sadie.
Ó, bože. Ó, bože.
Bude mi stačiť, ak prežijem.
Poslednýkrát som vypil päť vodiek s Fínom.
EUGENE LEVY: NEOCHOTNÝ CESTOVATEĽ
Veľmi sa teším do Benátok.
Počul som, že každý by ich mal navštíviť, než odíde z tohto sveta.
Aká veselá myšlienka, no nie?
Tak som tu.
BENÁTKY
Benátky sú plné kultúry a histórie
a pravidelne ich zaraďujú medzi najkrajšie mestá na Zemi.
Táto destinácia doslova volá po tom, aby ju ľudia preskúmali.
Na cestách sa však málokedy venujem skúmaniu,
takže možno nie som dostatočne vybavený.
Ako sa dostanem do mesta?
- Buongiorno, Eugene! - Buongiorno!
Come stai?
Toto historické plavidlo je benátsky vodný taxík.
Ďakujem.
Dopĺňa ho miestny sprievodca a model svetrov na polovičný úväzok Enrico,
ktorý ma vezme do hotela.
TALIANSKO
Benátky tvorí viac ako sto ostrovčekov...
BENÁTKY - BENÁTSKA LAGÚNA
...v úžasnej lagúne, ktorá je na Zozname svetového dedičstva.
Toto sú Benátky. Nie je to krása?
Datujú sa do začiatku deviateho storočia.
Deviateho storočia?
Toto vyše tisícročné mesto
bolo kedysi rušným centrom mocnej obchodnej ríše,
najbohatšej metropoly v Európe.
V súčasnosti priláka viac ako päť miliónov turistov za rok.
Môže to byť konečne destinácia,
kde sa nemusím ničoho báť?
Benátky v podstate stoja na stĺpoch.
Mesto stojace na stĺpoch?
Áno, pane.
A možno nie.
Koľko váhy tie stĺpy unesú?
Dochádza k malému poklesu, čo je skôr regionálny problém.
Ale, Eugene, zaujímavá vec je, že keď mesto vzniklo,
hladina mora bola o pol až dva metre nižšia než teraz.
Dobre.
Takže máme nestabilné základy a rastúcu výšku hladiny mora.
Dobre vedieť, že si môžem sadnúť, relaxovať a...
Hlavy.
Pripraviť sa na sťatie hlavy.
Tieto mosty ma desia. Ďalší.
Nesmiete to prestať sledovať...
Pozor na hlavu. Skrčte sa, skrčte sa.
...lebo výlet v Benátkach môže skončiť vo veľkom štýle.
Mám hlavu stále na krku? Dobre.
A konečne, prichádzame.
Sme tu, Eugene. The Gritti Palace.
Nádhera.
Jeden z benátskych najluxusnejších hotelov poskytuje ubytovanie
kráľovským rodinám, miliardárom, hollywoodskym celebritám...
Tá terasa si priam pýta, aby sa na nej vypilo kapučíno.
...a teraz mne.
Ďakujem.
Musím znášať taký luxus.
Dobré ráno, pán Levy.
- Vitajte v Gritti. - Ďakujem.
- Teší ma. - Teší ma.
Som generálny riaditeľ Paolo Lorenzoni. A Carlotta.
Vitajte v Gritti Palace, pán Levy.
Je to tu naozaj pekné.
Keď sem človek vojde, má pocit, že už nie je v Kansase.
Áno. Nádhera.
Gritti je najstarší palác v Benátkach.
Názov Gritti je odvodený od dóžu Andrea Grittiho.
- Bol benátsky dóža? - Áno. Dóža bol niečo ako kráľ.
Páni.
No podľa všetkého nie veľmi šťastný kráľ.
Toto volám „kyslý ksicht“.
Keď vám maľujú portrét, aspoň sa trochu usmejte.
Trochu sa uvoľnite.
Ukážem vám našu knižnicu.
Pod dohľadom nevrlého dóžu
sa VIP hostia paláca musia zapísať do knihy.
Toto je vzácna kniha. Voláme ju „zlatá kniha“.
Hneď uvidíte podpis Ernesta Hemingwaya.
„Ernest...
- Hemingway. - ...Hemingway.“
- Potom tu máme... - Páni.
- „Liberace.“ - Devätnásteho júla.
S maličkým svietnikom...
Áno, na klavíri.
Ak by ľudia náhodou nevedeli, ktorý Liberace tu bol.
Táto kniha je stručným zoznamom všetkých...
Toto je Charlie Chaplin.
...ktorí sú niekým.
„Princezná Margaret.“ Áno, a napísala len „Margaret“?
- Áno, „Margaret“. - Áno.
Určite je to princezná Margaret?
- Dúfam. - Dobre.
Ubytovali ste ma tu, tak dúfam,
že neznižujete svoju latku.
Skutočnosť, že ma zatiaľ nepožiadali o podpis,
asi hovorí za všetko.
Pán Lorenzino, všimol som si, že niektoré strany sú rozmazané,
akoby na ne niekto vylial Prosecco.
Nie. Ak je kniha poškodená, stalo sa to, keď bola pod vodou.
Niekomu padla do vody?
Nie, bol príliv. A dostala sa sem voda.
Páni. Toto je...
Takže, príliv sa dostal do hotela.
- Správne. - Áno.
Dostali klienti nejakú zľavu, keď ich...
- Vôbec. Zaplatili viac. - Zaplavilo prízemie.
Zaplatili viac?
Áno, je to zážitok. Nový zážitok.
Zážitok, aký nezažijete v iných hoteloch.
Ešte šťastie, že mám apartmán na prvom poschodí.
Držím si palce...
APARTMÁN PISANI
...aby som sa nezobudil a nezistil, že mi spláchlo ponožky.
No teda.
Čo poviete na izbu, pán Levy?
Je krásna.
Táto izba je plná histórie a umenia.
- Všetko, čo vidíte - omietky, fresky - sú pôvodné.
Všetko pochádza z Benátok.
Tu vidíte skutočné zlato.
- Je to skutočné zlato? - Zlaté listy. Určite áno.
Vyrábajú to v Benátkach...
- Áno. - Nie sú dovezené?
Nie. Určite nie.
Fíha.
- Tak to bude drahá stolička. - Určite.
- Však? Pretože... - Áno, je.
Možno sem prídem s malým pilníkom na nechty a začnem
ju oškrabkávať.
Som trochu mimo svojho živlu.
Skutočné zlaté listy na nábytku?
Zachovali starý svet.
Toto je zo 17. storočia.
- Nie! - Áno.
Nesmierne cenný.
Áno, správne. Ten nábytok je starší než USA.
Či by som si zvykol na takéto bohatstvo?
Ja... Možno.
Normálne by som zvyšok dňa
a asi aj zvyšok pobytu strávil v apartmáne.
A nielen preto, že mám rád svoje pohodlie.
Viem, že vo svete je čo vidieť...
no vyjsť z hotela a spoznať
neznáme miesto, keď neviem, kde som,
mi spôsobuje, čojaviem, akúsi úzkosť? Áno, myslím.
Ale kdesi hlboko cítim, že treba ochutnať aj niečo iné než hotelové menu.
Musím sa zbaviť neistoty,
vybrať si pre mňa nezvyčajnú cestu a vydať sa do ulíc Benátok.
- Monica? - Áno.
- Rada vás spoznávam. - Teší ma.
Dáte si niečo na pitie?
Určite áno.
Miestna autorka z oblasti gastronómie,
Monica, súhlasila, že mi pomôže, a myslí si, že by sme mali začať obedom.
Myslím, že akékoľvek mesto najlepšie spoznáte
vďaka jedlu.
Nachádzame sa vo viac než tisícročnej republike,
ktorú ovplyvnil celý svet.
Preto je tunajšie jedlo odlišné než vo zvyšku Talianska.
Čakajú turisti, ktorí sem prídu,
že tu nájdu najlepšiu pizzu, akú kedy mali?
Asi áno.
Zostanú sklamaní, pretože pizza nesúvisí s Benátkami.
Pochádza z Neapolu.
Do Benátok cestujete pre rizoto, ryby a cestoviny.
Z nich sa skladá benátska kuchyňa.
Rušné, rušné.
Áno. Povedala som, že vám ukážem benátsky život.
Toto je miestny predavač rýb.
Máme tu najlepšie ryby v Taliansku, pretože sú každý deň čerstvé.
Prechádzame od rýb k zelenine a koláčom. V Benátkach je všetko o jedle.
Tak to je hudba pre moje uši.
Sme v bacare, v taverne.
Typické miesto, kde sa Benátčania stravujú.
Toto je jedna z najstarších vinární v meste.
Páči sa mi, kam to smeruje.
Dám vám ochutnať známe cicchetti, ktoré vidíte priamo tu.
Cicchetti.
Slovo je odvodené od latinského slova „ciccus“, čo znamená „malý“.
Dobre.
„Malý“ nie je slovo, ktorým som chcel opísať náš obed.
- Áno? Ako veľmi ste hladný? - Som...
Ako sa hovorí, som sakramentsky hladný.
TRESKOVÉ
Šťastím je, že cicchetti neoznačuje jeden...
MOZZARELLOVÉ
...ale viac druhov jednohubiek.
Dáte si pár cicchetti.
Tradične sa podávajú s vínom.
Toto je víno Raboso.
A ignorovať tradíciu by bolo neslušné.
Podávajú ho studené. Je chladené.
Je veľmi osviežujúce.
Áno, ale nedajte sa oklamať. Je 13-percentné. Preto by ste mali...
K tejto dobrôtke si musíme dať veľa sendvičov, však?
Preto musíte zjesť viac cicchetti.
Monicin výber vína mi rozhodne privodil chuť na obed.
Kiežby som to isté mohol povedať o jej výbere cicchetti.
Určite vyskúšame baccalú.
- Je to sušená treska. Dobre? - Sušená treska?
Sušená treska, ktorú rehydrovali namočením do vody
a tú menili každých 72 hodín.
- Aha. Dobre. - Potom ju uvarili a potom...
- Potom ju uvarili? - Potom.
To neznie veľmi lákavo, Monica.
Bude vám chutiť.
- Určite. Skúsim to. - Som si istá, že bude.
Nie je taká výrazná.
Nie, je výborná.
Očakávali ste takúto chuť?
Nie. Očakával som žrádlo pre mačky, ale je to...
Je to naozaj výborné.
Toto je moja predstava dobrého pohostenia.
- Áno. - Viete?
Lahodné pochúťky, výborné víno
a nič ďalšie na programe.
- Benátsky život. - Áno.
Veľmi by som pribral.
Mal by som sto kilo. A bol by som pijan.
Benátky tvorí šesť štvrtí.
Všetky ponúkajú švédske stoly kulinárskych miest a príchutí.
Monica ma vedie mimo vychodených chodníčkov v štvrti Cannaregio.
Toto je jediná kóšer pekáreň
v benátskej provincii, a tá je dosť rozsiahla.
Ani Taliansko...
- Áno. - ...neporazí židovské lahôdky.
Och, áno.
- Páni. - Veľa z toho pečiva
nenájdete nikde inde na svete, iba tu.
„Bisse“ je tradičný mestský koláčik.
- Už teraz sa mi to páči. - Viem.
Pokračujte.
„Impada“ je pečivo plnené mandľami.
Pravdepodobne pochádza zo španielsko-židovskej komunity.
Židia z celej Európy sa začali usádzať v Benátkach
už v 13. storočí.
Toto miesto patrí historicky medzi tie najdôležitejšie miesta sveta,
pretože sme v židovskom gete, úplne prvom gete na svete.
GETO VECHIO
Ako vzniklo židovské geto v Benátkach?
V roku 1516 mesto Benátky rozhodlo,
že bude zmysluplné, ak táto komunita bude nažívať na jednom mieste.
Prešlo niekoľko rokov a prvýkrát v dejinách sa Židia
doslova segregovali od iných komunít,
a postupne slovo „geto“ nadobudlo veľmi negatívny význam.
Segregácia trvala viac ako dve a pol storočia...
Toto je jedna z brán.
Po zákaze vychádzania ju zavreli a nikto nesmel dnu ani von.
...až do francúzskej invázie v roku 1797.
Napoleon sa rozhodol otvoriť brány. Nie preto, že by mal rád židov,
ale mal rád ich peniaze.
Takže,
Napoleon bol asi jeden z tých lepších antisemitov.
Keďže som žid, zanechalo to vo mne odozvu.
Urobil som niečo pre mňa nezvyčajné.
A či by som sem prišiel, ak by som nerobil toto?
Asi nie.
Toto zvyčajne nerobím, keď cestujem.
Zanecháva to vo mne stopy.
Možno to bude tým vínom.
Ale nie, myslím, že to je mnou.
Po popoludní bohatom na históriu
nastal čas na večeru bohatú na kalórie.
Dozvedel som sa, čo jedia miestni.
Teraz je čas zistiť, čo jedáva benátska smotánka.
Navečeriam sa ako dóža, ale s úsmevom na tvári.
V Gritti mi chceli zabezpečiť čo najlepší zážitok
a tak mi pridelili jedného zo svojich najlepších zamestnancov.
Maurizio, vyzeráte ako hollywoodska hviezda.
- Páni. - Ak by som v mladosti vyzeral ako vy,
moja kariéra by sa rozbehla úplne iným smerom.
Dnešné menu má výrazne benátsku tematiku:
ravioli v tvare gondol.
Človeče, to je výborné.
Páni.
Treska so smotanovou omáčkou a čiernou hľuzovkou.
Som nadšený, pretože to je mimoriadne jedlo.
A na záver dezert v tvare cigary.
Cigara preto, pretože náš priateľ Hemingway
fajčieval cigaru pri tomto stole.
- Som pri stole Ernesta Hemingwaya? - Áno.
Áno, pocítil som náhlu potrebu písať.
Je ozdobená niečím, čo poteší veľmi bohaté chuťové bunky.
To je jedlé zlato.
- Jedlé? - Áno.
Viem si predstaviť zjesť 24 karát,
ale zlato je už iná vec.
Fíha.
Je to nesmierne chutné.
Výborné.
Verili by ste tomu?
Jedna noc v takomto luxuse
a už som prišiel na chuť zlatu.
Budem mať problém, keď pôjdem na letisku cez detektor...
- Nebojte... - ...lebo som...
- Nebojte sa. - ...to zjedol?
Prebudil som sa na úžasný benátsky východ slnka.
A s potešením môžem oznámiť, že voda je stále tam, kde predtým:
pekne pred hotelom.
Je načase vstať, obliecť sa a objednať si izbovú službu.
Dobré ráno, pán Levy. Ako sa dnes máte?
Dobre, Maurizio.
Toto je dôvod, prečo cestujem. Aby som bol v takýchto hoteloch.
Aký máte na dnes plán?
No, neviem.
Myslím, že ak by bolo na mne,
ostal by som tu pár hodín sedieť
- a užíval si. - Voľno.
A dal by som si jednu či dve šálky kávy.
Ale čo navrhujete vy?
Mali by ste sa stratiť v pravých Benátkach.
- „Stratiť sa v pravých Benátkach“?
- Áno. - Zatúlať a stratiť sa.
To vôbec nie je moja šálka kávy.
A ako najlepšie sa stratíte v Benátkach?
Nuž, zdá sa, že ak pôjdete
najznámejším tunajším dopravným prostriedkom
gondolou.
Prvýkrát sa tu objavili pred 900 rokmi.
Viem si predstaviť, že kanály vtedy vyzerali trochu inak.
Všimol som si autobusy,
donáškové lode, taxíky.
Je to tu rušné. A veľmi aktívne.
Ak nič nezariskuješ, nič nezískaš.
- Zdravím. - Zdravím.
Usaďte sa.
Dobre, poďme.
Musím uznať, že tento gondolier...
- Ako sa voláte? - Alessandro.
...Alessandro, má nielenže najlepšie vlasy v celom meste...
Toto je hlavný kanál. Canale Grande.
- Dopravná špička. - Áno.
...ale vie sa aj dobre vyhnúť premávke.
Ako dlho to už robíte?
Tridsať rokov.
Keď som mal 12 či 13 rokov, začal som so svojím otcom.
- Otec bol gondolier? - Áno.
Môj otec, môj pradedko aj dedko... Áno.
A môj syn sa učí za gondoliera.
Páni.
Je to rodinná tradícia.
- Áno. - Som na to veľmi pyšný.
Neskutočné.
Keď sa dostaneme ďalej od Veľkého kanála...
Hneď je to lepšie.
- Už ste skutočný gondolier. - Áno.
...začínam spoznávať mesto tak,
ako ho Alessandrovi predkovia poznali pred rokmi.
V týchto uličkách je strašné ticho.
- Áno. - Počúvajte.
Ticho.
Pokojná jazda.
História.
Je to vlastne celkom pekné.
V tomto labyrinte kanálov
som sa úplne stratil a páči sa mi to.
Maurizio by bol hrdý.
Pozor na hlavu.
Na klobúk?
Nie. Po... No, aj na klobúk.
Je neuveriteľné, ako dlho sa gondolierstvo
v Benátkach odovzdáva z generácie na generáciu.
No aj napriek tomu mi Alessandro povedal, že v meste sú
ešte staršie a vzácnejšie rodinné biznisy.
Snažím sa spoznať mesto ako skutočný cestovateľ.
- Dobrý deň. - Zdravím.
- Smiem ísť ďalej? - Áno, páči sa.
Dám naňho a stretnem sa s remeselníčkou Eleonorou.
Eugene, moje dvojča Sara...
- Teší ma. - ...a mama Sabrina.
Teší ma.
Rodina vytvára zlaté listy, ktoré využívajú najlepší benátski remeselníci
a zvláštny hotelový šéfkuchár.
Každučký list je tenší než ľudský vlas a vyrába sa výlučne rukami...
...a dychom.
To by mi mohlo ísť,
veď dýcham celý svoj život.
Fúknite do stredu.
Dýchajte.
Priveľa.
S touto fóliou určite niečo je.
Možno to bude stolíkom. Je rovnaký ako sestrin?
Pozrite.
Za vytvorením tohto jemného a precízneho výrobku
stojí majster, remeselník Marino.
Ciao, papà.
- Buongiorno. - Buongiorno.
Eleonorin otec.
Čo sa tu deje?
Môj otec, Marino, je posledný zlatotepec v Taliansku aj v Európe.
Dobre.
Keď som sem vošiel, nevedel som, čo si mám myslieť.
No, vidím, že tam má niečo mäkké.
Zlato je medzi plastom. Pozrite.
Áno, zlaté listy medzi plastom.
Videl som muža, ktorý do niečoho bil kladivom
a len pozeral von oknom.
Prečo sa nepozerá na to, čo udiera?
Veď má prsty hneď pri kladive.
- Áno. Päťkrát. - Päťkrát si buchol po prstoch?
Mne by stačil aj raz, aby som si povedal:
„Viete čo? Možno nebude také zlé ani predávanie topánok.“
Koľkokrát musí...
Teda, udrie do toho stokrát?
Tridsaťtisíc úderov.
Urobí 30-tisíc úderov?
Áno. Pokračujeme v spôsobe výroby zo 17. storočia.
Podaruje svoju ruku vede?
Vy?
- Mám to skúsiť? - Áno.
Žartujete.
Božemôj! Váži tonu.
Nezvládnem to jednou rukou.
Nejde o svaly, ale techniku.
Takže, táto profesia sa vykonáva už stovky rokov
a odovzdáva sa z generácie na generáciu, z otca na syna, z dcéry na syna.
Fascinujúce.
Ničím zlato?
Nie.
Môžem povedať, že nie som učeň, ktorého Marino chce.
Táto tradícia by mala rozhodne ostať v rodine.
Páni. Toto je niečo.
Ďalšie ráno som sa prebudil
v prepychu a nádhere v Gritti Palace.
Generálny riaditeľ pán Lorenzoni
ma požiadal, aby som mu robil spoločnosť v najuctievanejšej hotelovej hale.
Chcem vám ukázať stenu slávy v akvarele.
Bol to môj nápad.
Páni, sú prekrásne.
Sú krásne nakreslené.
Táto stena slávy zobrazuje najvýznamnejších hostí
až spred 70 rokov.
Je tu Greta Garbo,
- Humphrey Bogart; Grace, Kňažná z Monaka. - Áno.
A od dnešného rána aj novučičký prírastok.
Aha, ktože to je.
Eugene Levy.
Páni.
Pekný detail.
Aspoň dúfam.
Mimochodom, títo ľudia sú, žiaľ,
už nie sú, povedzme, medzi nami.
Všetci sú... Pekný spôsob, ako to povedať.
Všetci sú mŕtvi.
No, aj tak to je krásne gesto.
Krásne a desivé.
Môže to byť znamenie, že sa stane čosi zlé.
Ďakujem, pán Lorenzoni.
- Bolo mi potešením. - Ďakujem.
Moje životné poistenie asi nepokrýva aj kliatbu počas cestovania,
ale risknem to. Prijal som pozvanie od môjho kamaráta, gondoliera Alessandra.
Máme sa stretnúť na druhej strane mesta.
Benátky v slnečných lúčoch. Nádhera.
Ak cestujete cez kanály,
netrvá dlho a začnete sa cítiť ako miestny.
Možno som na ceste do práce,
možno idem do obchodu po džbán mlieka.
Úžasné je, že Benátky sú skutočne pracujúce mesto.
Nejde len o vozenie turistov.
Robí sa tu biznis. Myslím tým, že ľudia si zarábajú na živobytie.
Žije to tu.
Táto opravovňa gondol, známa ako „Squero“,
pochádza zo 17. storočia a je najstaršia v Benátkach.
Alessandro.
- Buongiorno. - V poriadku?
- Áno. - Tu
Alessandrova gondola práve prešla každoročnou údržbou.
Príprava.
- Vyrazíme o niekoľko minút. - Dobre.
Chce ma predstaviť niekomu špeciálnemu.
Toto je Samuel, môj syn.
Dobrý deň.
Samuel, budeš lepší gondolier než otec?
Áno.
- Áno, myslíš? - Určite.
Pripomína mi môjho syna.
Je sebavedomý.
- Áno. - Pekne.
Takže, Samuel, dostaneš túto loď,
- keď otec odíde do dôchodku? - Áno.
Páni.
Tak toto je nádherná práca.
- Takto sa volá loď. Tu. - Aha.
Roberta je moja žena.
Tam je Alex.
Tu Samuel.
A Nicole, moja malá dcérka.
Budú aj ďalšie deti?
Nie, už nemám miesto na...
- Niet miesta. - Áno.
Vyrobiť jednu z týchto žiarivých gondol si vyžaduje veľa lásky
a viac ako 500 hodín benátskej remeselnej práce.
Konečný produkt má hodnotu 50-tisíc dolárov.
Takže fakt, že Samuel zdedí túto loď, je veľká vec.
Je pekné pracovať so synom, však?
- Áno, veľmi. - Áno viem.
- Veru. - Zbožňujem to.
- Áno? - Je to skvelá skúsenosť,
pretože nie každý otec...
- Áno. - ...môže pracovať so svojimi deťmi, viete?
Pravda. Áno.
Alessandro,
nechám vás zložiť loď,
pretože musíte byť na vode, než zapadne slnko.
Áno, iste.
Otec so synom spoločne
pracujú na niečom, čo majú obaja veľmi radi.
Je to jedinečné.
Ja som pracoval so synom sedem rokov.
Moja krivka učenia predstavovala to, že som ustúpil a nechal pracovať jeho.
Alessandro si určite nakoniec prejde rovnakou cestou.
„Viete čo? Už ho nemusím učiť.
Urobí to sám.
Stiahnem sa a nechám ho prevziať rodinný podnik.“
Gondola je konečne pripravená vyraziť na vodu.
Alessandro urobí vlastný krok späť
a nechá Samuela prevziať jeho miesto.
- Nenarazí rovno... - Áno.
...do steny?
Kanál má šírku 11 metrov.
- Ako vaša loď. - Áno.
Som veľmi nervózny.
Predtým, než som sem prišiel, som si neuvedomil,
že toto mesto je síce staré, no zato plné života.
Pozrime sa.
Rodiny udržiavajú toto mesto pri živote.
Rodiny udržiavajú pri živote históriu tým,
že robia to, čo robia, a pokračujú v povolaniach,
ktoré sa odovzdávajú z generácie na generáciu.
Benátky si ma úplne podmanili.
Zatúlal som sa mimo turistických chodníčkov
a spoznal som mesto očami miestnych.
Jedlo, históriu a tradície.
A skutočne vo mne zanechali stopu.
Toto je pre mňa úplne nový spôsob cestovania.
A toto sú veci, ktoré by som sa asi nevydal objavovať.
Viete, čo je pre mňa najdôležitejšie, keď niekam cestujem?
Hotel, vždy. A stále je dôležitý.
Rád v ňom trávim čas,
ale nevyšiel by som z neho a neobjavoval, čo robí toto mesto jedinečným.
Nezistil by som to, a myslím si, že vedieť to je dôležité.
Takže som naklonený tomu, že toto je pre mňa veľmi dobrá skúsenosť.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová