Üks kuulus filosoof ütles: „Maailm on raamat
ja see, kes ei rända, loeb sellest vaid ühe lehekülje.“
Pean ütlema,
et olen mõne lehekülje lugenud ja pole raamatust vaimustuses.
Ma ei oota reisimist mitmel põhjusel.
Kui on külm, ei tunne ma end mugavalt.
Talisuplus alasti?
- Jah. - Suurepärane kutse.
Kui on liiga palav, siis teate mis? Ma ei tunne end mugavalt.
Ma ei saa nii kiiresti.
- Aga ma olen 75-aastane. - Kas vajad abi?
Ei, saan ise.
Võibolla on aeg oma silmaringi laiendada.
Oh heldust.
Pistsin esimest korda käe elevandi tagumikku.
Plussiks on see,
et peatun uskumatutes hotellides.
Oh sa. See on vapustav.
Konks seisneb selles, et pean ka väljas toimuvat avastama.
- Ettevaatust. - Ära sa märgi.
- Ilus mägi. - See on vulkaan.
See on vulkaan?
Olen seda maailma terve elu vältinud.
Sadie.
Oh heldust.
Lihtsalt ellu jääda oleks juba tore.
See on viimane kord, kui soomlasega viis pitsi viina joon.
Ootan pikisilmi Veneetsia nägemist,
kuna olen kuulnud, et kõik peaksid enne siit ilmast lahkumist seda külastama.
Rõõmustav mõte, kas pole?
Nii et siin ma olen.
VENEETSIA
Kultuurist ja ajaloost pulbitsevat Veneetsiat
nimetatakse sageli maailma kõige kaunimaks linnaks.
Seda sihtkohta lausa peab avastama.
Ent tegelen harva reisimisel avastamisega,
seega võin halvasti valmistunud olla.
Kuidas ma linna saan?
- Buongiorno, Eugene! - Buongiorno!
Come stai?
See vanapärane paat on Veneetsia veetakso.
Aitäh.
Kohalik giid ja poole kohaga kampsunimodell Enrico
viib mind sellega hotelli.
ITAALIA
Veneetsia laiub sajal pisikesel saarel...
VENEETSIA - LIDO - VENEETSIA LAGUUN
...nii kaunis laguunis, et see kuulub maailmapärandi hulka.
See on Veneetsia. Kas pole kaunis?
See asutati üheksanda sajandi alguses.
Üheksandal sajandil?
Üle tuhande aasta vana linn
oli kunagi vägeva kaubandusimpeeriumi pulbitsev keskus
ja Euroopa rikkaim metropol.
Nüüd külastab seda üle viie miljoni turisti aastas.
Kas see võib olla sihtkoht,
kus ma ei pea millegi pärast muretsema?
Veneetsia on ehitatud vaiadele.
Vaiadele ehitatud linn?
Jah.
Võibolla mitte.
Kui suurt massi need vaiad kannatavad?
On esinenud veidi vajumist, mis on regionaalne probleem.
Aga, Eugene, linnaga on selline huvitav lugu,
et kui see rajati,
oli meretase praegusest 1,5-2 meetrit madalam.
Hüva.
Nii et meil on tegemist ebakindla vundamendi ja meretaseme tõusuga.
Hea teada, et saan lihtsalt istuda, lõõgastuda ja...
Pead.
...valmistuda pea kaotamiseks.
Need sillad hirmutavad mind. Veel üks.
Pead kogu aeg jälgima...
Ettevaatust peaga. Alla.
...sest reis Veneetsiasse võib ootamatu lõpu saada.
Pea on endiselt õlgadel? Hästi.
Oleme viimaks kohal.
Oled kohal, Eugene. Gritti Palace.
See on kaunis.
Veneetsia üks eksklusiivsemaid hotelle Gritti Palace on nagu teine kodu
kuningaperedele, miljardäridele, Hollywoodi tähtedele...
Tahan sellel terrassil cappuccino't juua.
...ja nüüd mulle.
Aitäh.
Mis luksust ma taluma pean?
Tere hommikust, hr Levy.
- Tere tulemast Grittisse. - Aitäh.
- Rõõm näha. - Rõõm näha.
Olen direktor Paolo Lorenzoni ja see on Carlotta.
- Tere tulemast Gritti Palace'isse, hr Levy. - Siin on päris ilus.
Siia astudes tead, et pole enam Kansases.
Jah. Kaunis.
Gritti on Veneetsia vanim palee.
Nimi on pandud doodž Andrea Gritti järgi.
- Doodž oli Veneetsias? - Jah. Doodž oli nagu kuningas.
Kuigi paistab, et ta polnud väga rõõmus kuningas.
Tõeliselt pahur tegelane.
Kui sinust portreed tehakse, võiksid veidi naeratada.
Lihtsalt ole veidi rõõmsam.
Las ma näitan teile meie raamatukogu.
Pahura doodži pilgu all
palutakse Gritti VIP-külalistel end sisse kirjutada.
See on väga väärtuslik raamat. Kutsume seda „kuldseks raamatuks“.
Näete kohe Ernest Hemingway allkirja.
„Ernest...“
- Hemingway. - „...Hemingway.“
Siis on meil...
- „Liberace.“ - 19. juuli.
Ta joonistas väikse kandelaabri...
Jah, klaveri peal.
Andmaks inimestele teada, et see oli seesama Liberace.
See raamat näitab, kes on kes...
See on Charlie Chaplin.
...kuulsuste maailmas.
„Printsess Margaret.“ Jah, ta kirjutas lihtsalt „Margaret“?
- „Margaret“, jah. - Jah.
Kindel, et ta oli printsess Margaret?
- Loodan küll. - Hüva.
Loodan, et minu külastus ei vii latti alla.
Kuigi asjaolu, et minu autogrammi pole palutud,
ütleb ilmselt nii mõndagi.
Hr Lorenzoni, näen osadel lehekülgedel plekke,
nagu keegi oleks neile Bellinit peale ajanud või nii.
Ei. Raamat sai kahjustada, kui sattus vette.
Keegi pillas raamatu vette?
Ei, tõus oli ja natuke vett pääses sisse.
See on nagu...
Nii et tõusu ajal jõuab vesi hotelli.
- Jah, just. - Jah.
Kas kliendid said soodustust, kui nad...
- Ei. Nad maksavad rohkem... - Esimene korrus ujutas üle...
Nad maksid rohkem?
Jah, see on eriline kogemus. Uus kogemus.
See on kogemus, mida teistes hotellides ei saa.
Õnneks on minu sviit esimesel korrusel,
nii et hoian pöialt,
et ma ei avasta ärgates oma sokke kanalis hulpimas.
Oh sa.
Hr Levy, mida toast arvate?
See on kaunis.
Selles toas on palju ajalugu ja kunsti.
Kõik, mida siin näete, stukkdekoor ja freskod, on originaalid.
Kõik on puhas Veneetsia.
Siin näete ehtsat kulda.
- See on ehtne kuld? - Lehtkuld. Jah.
Seda tehakse Veneetsias, ei pea...
- Jah, Veneetsias. - Pole importtoolid.
Ei. Kindlasti mitte.
- See peab kallis tool olema. - Jah, muidugi.
- Eks? Kuna... - Jah.
Võibolla tulen küüneviiliga ja hakkan vaikselt kraapima.
Olen veidi enda elemendist väljas.
Ehtne lehtkuld mööblil?
See on nagu konserveeritud Vana Maailm.
See on 17. sajandist.
- Ei! - Jaa.
See on hindamatu.
Just nii. Mööbel on vanem kui Ameerika Ühendriigid.
Kas võin sellise luksusega harjuda?
Võibolla.
Tavaolukorras veedaksin ülejäänud päeva
ja ilmselt enamiku oma puhkusest selles sviidis.
Mitte ainult sellepärast, et mulle meeldib mugavus.
Tean, et maailmas on mõndagi vaadata...
ent hotellist lahkumine ja võõra koha avastamine, kui ma ei tea, kus olen,
tekitab minus teatud ärevust. Arvan nii. Jah.
Ent sisimas tean, et siin on enamat kui vaid hotelli pakutav.
Pean oma ärevusest võitu saama,
valima käänulisema tee ja minema Veneetsiat avastama.
- Monica? - Jah.
- Rõõm kohtuda. - Rõõm kohtuda.
Kas võtad midagi juua?
Muidugi võtame midagi juua.
Kohalik toidukriitik Monica
nõustus mind aitama ja arvab, et peaksime lõunaeinest alustama.
Mõtlen alati, et parim viis linna avastamiseks
on teha seda toidu kaudu.
See on üle tuhande aasta vana vabariik, mida on mõjutanud
väga paljud paigad tervest maailmast.
Seega on nende toit väga erinev ülejäänud Itaaliast.
Kui turistid Veneetsiasse tulevad,
- kas nad ootavad oma elu parimat pitsat? - Jah, ilmselt küll.
Aga siis nad pettuvad, kuna sel pole Veneetsiaga pistmist.
Pitsa tuleb Napolist.
Veneetsias valid risoto, kalaroad ja pastad.
Need on Veneetsia köögi pärlid.
Tihe liiklus.
Jaa. Ütlesin, et näitan Veneetsia elu.
See on kohalik kalaturg
ja siin on Itaalia parim kala, sest see on iga päev värske.
Meil on kala, köögiviljad, koogid. Veneetsias on toit oluline.
See on muusika minu kõrvadele.
See on bacaro, Itaalia restoran.
See on tüüpiline koht, kus veneetslased söövad ja joovad.
See on linna üks vanemaid veinikohti.
Mulle meeldib, kuhu see tüürib.
Proovid kuulsat cicchetti't, mida siin näed.
Cicchetti.
Nimetus tuleb ladinakeelsest sõnast „ciccus“. See tähendab „väike“.
Hästi.
„Väike“ ei ole see sõna, mis võiks lõunaeinet kirjeldada.
- Jah? Kui näljane sa oled? - Ma...
Ma olen üsna kuradi näljane, nagu öeldakse.
Õnneks ei tähenda cicchetti ühte,
vaid paljusid erinevaid snäkke.
Võtad paar cicchetti't.
Ja tava järgi serveeritakse seda veiniga.
See on Raboso vein.
Tava, mida oleks matslik eirata.
Seda serveeritakse külmana. See on jahutatud.
See on väga värskendav.
Jah. Aga ära lase end petta. Selles on 13% alkoholi. Sestap pead...
Sestap pead sellega palju võileibu sööma.
Pead palju cicchetti't sööma.
Monica veinivalik on lõunaeinele mõnus sissejuhatus.
Kahjuks ei saa sama tema cicchetti valiku kohta öelda.
Ja võtame kindlasti baccalá'd.
- See on kuivatatud tursk. Eks ole? - Kuivatatud tursk?
Kuivatatud tursk, mida on leotatud magedas vees,
mida 72 tunni jooksul tihedalt vahetatakse.
- Jah. - Seda on keedetud ja...
- Ja keedetud? - Pärast.
See ei kõla isuäratavalt, Monica.
See meeldib sulle.
- Kindel see. Maitsen. - Olen kindel, et meeldib.
See pole nii vänge, nagu arvatakse.
Ei, see on väga hea.
Kas ootasid midagi sellist?
Ei. Ma ootasin kassitoitu, aga see on tegelikult...
See on tegelikult imehea.
Selline ongi mu arusaam heast toidust...
- Jah. - ...mõistad?
Maitsvad palakesed, imehea vein
ja vaba kava.
- Nii Veneetsias käibki. - Jah.
Võtaksin nii palju juurde.
Kaaluksin 120 kilo. Ja oleksin purjus.
Veneetsias on kuus linnaosa.
Kõik pakuvad assortiid kulinaarsetest elamustest ja maitsetest.
Monica viib mind kõrvalisemasse paika Cannaregio linnaosas.
See on ainus koššer pagarikoda
Veneetsia provintsis ja see on päris suur provints.
Kuigi oleme Itaalias...
- Jah. - ...pole miski juudi pagarikojast üle.
Jaa.
Siin on lai valik.
Neid asju saab vaid siit ja ei kuskilt mujalt maailmas.
Bisse on tüüpiline Veneetsia küpsis.
- Mulle juba meeldib. - Muidugi.
Hüva. Anna tulla.
Impada on mandlitega täidetud pirukas.
See tuleb vist Hispaania juutide kogukonnast.
Juudid kõikjalt Euroopast hakkasid Veneetsiasse kolima
juba 13. sajandil.
See on üks olulisemaid paiku terve maailma ajaloos,
kuna siin oli juutide geto. See oli esimene geto maailmas.
Kuidas Veneetsiasse juutide geto tekkis?
Veneetsia linn otsustas 1516. aastal,
et oli mõistlik panna kogukond ühte kohta koos elama.
Aastate möödudes tekkis esimest korda ajaloos nende segregatsioon.
Juudid eraldusid teistest kogukondadest.
Seetõttu on väljend „geto“ muutunud aegamööda halvaks sõnaks.
See segregatsioon kestis üle kahe ja poole sajandi...
Siin oli üks väravatest.
See pandi keelutunni ajal kinni. Keegi ei saanud sisse ega välja.
...kuni prantslased 1797. aastal Veneetsia vallutasid.
Napoleon otsustas väravad avada, aga mitte seetõttu, et ta juute armastas,
vaid mõistagi seetõttu, et armastas nende raha.
Nii et
Napoleon oli vist üks headest antisemiitidest.
See puudutab mind isiklikult, kuna olen juut.
See oli üsna kõrvaline koht, selles pole küsimustki.
Kas oleksin sinna sattunud, kui ma ei osaleks selles sarjas?
Ütleksin, et ilmselt mitte.
Kuna see pole miski, mida ma reisidel teen.
Nii et see jättis oma jälje.
Asi võib ka Rabosos olla.
Aga ma arvan, et asi on minus.
Pärast ohtrate ajalooelamustega pärastlõunat
on aeg ohtrate kaloritega õhtuks.
Sain teada, kuidas kohalikud veneetslased söövad.
Nüüd on aeg avastada, kuidas Veneetsia kuningapere einestas.
Söön nagu naeratav doodž.
Veendumaks, et saan parima kogemuse,
määras Gritti minu eest hoolitsema ühe oma parima töötaja.
Maurizio, näed välja nagu Hollywoodi täht.
Kui mul olnuks sinu välimus,
oleks mu karjäär hoopis teistmoodi läinud.
Tänane menüü on selgelt veneetsiapärane:
gondlikujulised ravioolid.
Ah sa, kui hea.
Cannellinni-kreemi ja musta trühvliga tursk.
See tekitab minus elevust, kuna see on võrratu toit.
Ja lõpetuseks sigarikujuline magustoit.
Sigari mõte on selles, et meie sõber Hemingway
suitsetas selle laua taga sigarit.
- See on Ernest Hemingway laud? - Jah.
Tundsin ühtäkki kihku kirjutada.
Viimase lisandiks on miski, mis sobib peene maitsemeelega.
See on lehtkuld. Söödav.
- Söödav? - Jah.
Mõistan, kui süüakse rauarikkaid toite,
aga kulla söömine on hoopis teine tera.
See on pööraselt hea.
Nii hea.
Suudate seda uskuda?
Üks öö nii luksuslikus kohas ja mulle on hakanud kuld maitsema.
Kas lennujaama metallidetektoris tuleb probleeme...
- Ärge muretsege... - ...kuna sõin...
- Ärge muretsege. - ...kuna seda sõin?
Mind äratas vapustav Veneetsia päikesetõus.
Ja mul on rõõm öelda, et vesi on seal, kus ennegi -
kindlalt väljaspool hotelli.
Aeg tõusta, end riidesse panna ja toateenindus tellida.
Tere hommikust, hr Levy. Kuidas teil läheb?
Hästi, Maurizio.
Seetõttu ma reisingi. Et sellistes hotellides peatuda.
Mis plaan teil täna on?
Ma ei tea.
Arvan, et kui oleks minu teha,
istuksin mõne tunni siin,
- naudiksin... - Vaba päev.
...ja jooksin mõne tassi kohvi.
Aga mida sina soovitad?
Peaksite tõelises Veneetsias ekslema.
- „Tõelises Veneetsias ekslema“? - Ekslema.
- Jah. - Lihtsalt ekselge ringi.
Pole üldse minu teema.
Kuidas on kõige kindlam Veneetsias ära eksida?
No selleks tuleb sõita linna kõige kuulsama transpordivahendi -
gondliga.
Need saabusid siia üle 900 aasta tagasi.
Kujutan ette, et veeteed olid tollal vähe teistsugused.
Märkan siin ekskursioonipaate,
kullerpaate ja taksosid.
Liiklus on tihe. Veel käib aktiivne sagimine.
Ent kes ei riski, see šampanjat ei joo.
- Tere. - Tere.
Võtke istet.
Hüva, liigume.
Ja ausalt öeldes, see gondoljeer...
- Mis su nimi on? - Alessandro.
...Alessandro pole ainult linna parima soenguga mees...
See on peakanal. Canale Grande.
- Nagu tipptund oleks. - Jah.
...vaid suudab ka osavalt tihedas liikluses põigelda.
Kaua sellega tegelenud oled?
30 aastat.
Alustasin oma isaga, kui olin 12-13-aastane.
- Su isa oli gondoljeer? - Jah.
Mu isa, mu vanavanaisa ja mu vanaisa... Jah.
Ja mu poeg õpib gondoljeeriks.
See on perekondlik tava.
- Jah. - Olen selle üle uhke.
Vapustav.
Kui liigume piki Canale Grandet edasi...
Nii on juba parem.
- Nüüd oled tõeline gondoljeer. - Jaa.
...hakkan nägema linna,
nagu Alessandro esivanemad seda aastate eest nägid.
Nendel tänavatel on jube vaikne.
- Jah. - Lihtsalt kuulake.
Nii vaikne.
Vesi on sile.
Siin on ajalugu.
Tegelikult on siin päris ilus.
Olen selles veeteede labürindis
täiesti ära eksinud ja see on lahe.
Maurizio tunneks uhkust.
- Ettevaatust peaga. - Ettevaatust kaabuga?
Ei. Nojah, kaabuga ka.
Uskumatu on mõelda, kui kaua on gondoljeeriametit
Veneetsias põlvest põlve pärandatud.
Ometi ütleb Alessandro, et linnas on ka vanemaid
ja haruldasemaid pereärisid.
Ja kuna üritan avastada nagu tõeline rändur...
- Tere. - Tere.
- Kas võin sisse tulla? - Jah, ole lahke.
...võtsin Alessandro nõu kuulda ja kohtun käsitöömeistri Eleonoraga.
Eugene, minu kaksikõde Sara...
- Rõõm tutvuda. - ...ja mu ema Sabrina.
Rõõm tutvuda.
Selle pere toodetud lehtkulda kasutavad Veneetsia parimad käsitöölised
ja ka mõni hotelli peakokk.
Iga leht on õhem kui inimjuus ja valmib täielikult käte
ning hingeõhu abil.
Võin selles osav olla.
Olen terve elu hinganud.
Hästi. Puhu keskele.
Puhu.
Liiga palju.
Sellel fooliumil on midagi viga.
Ilmselt on asi lauas. Kas sul on sama laud?
Jah. Vaata.
Selle hapra ja täppistööd nõudva toote valmistamine
on käsitöömeistri Marino töö.
Ciao, papà.
- Buongiorno. - Buongiorno.
Eleonora isa.
Mis siin toimub?
Mu isa Marino on Itaalia ja Euroopa viimane kullahaamerdaja.
Selge.
Töökotta astudes ei teadnud ma, mida mõelda.
Ma näen siin polstrit.
Kuld on plasti vahel. Vaata.
Lehtkuld plasti vahel.
Nägin just kedagi seda vasaraga tagumas
ja aknast välja vaatamas.
Miks ta ei vaata, mida ta taob?
Ta sõrmed on haamrile väga lähedal.
- Jah. Viis korda. - Ta on viis korda sõrme pihta löönud?
Mulle piisaks ühest korrast, et öelda:
„Teate mis? Võibolla oleks kingade müümine hea mõte.“
Mitu korda ta...
Kas ta lööb seda sada korda?
30 000 lööki.
Ta lööb 30 000 korda?
Jah. Toodame samamoodi nagu 17. sajandil.
Kas ta annetab oma käe teadusele?
Sina?
- Kas proovin? - Võta. Jah.
Teete nalja.
Heldeke! See kaalub tonni.
Ma ei saa ühe käega.
Lihaseid pole vaja. Asi on tehnikas.
See amet on sadu aastaid vana
ja seda pärandatakse isalt pojale, tütrele, pojale.
See on huvitav.
Kas rikun kulla ära?
Ei.
Võin julgelt öelda, et Marino ei vaja minusugust selli.
Sellist tava on targem suguvõsas hoida.
See on midagi erilist.
Ärkan taas Gritti Palace'i luksuslikus hiilguses.
Hotelli direktor hr Lorenzoni
on kutsunud mind hotelli kõige pühamasse ruumi.
Tahaksin näidata teile seda, vesivärvidega maalitud kuulsuste seina.
See oli minu mõte.
Need meeldivad mulle. Need on vingelt tehtud.
Sellel kuulsuste seinal on kõige väljapaistvamad külalised
enam kui 70-aastasest perioodist.
Siin on Greta Garbo,
- Humphrey Bogart, Monaco vürstinna Grace. - Selge.
Ja tänasest hommikust on seinal uus külaline.
Vaadake, kes see on.
See on Eugene Levy.
See on kena kompliment.
Vähemalt loodan, et on.
Muide, kahjuks pole need inimesed
enam elavate kirjas.
Nad on... Hästi öeldud.
Nad kõik on surnud.
See on kindlasti kena žest.
Kena ja hirmutav.
See võib olla märk, et peagi juhtub midagi halba.
Aitäh, hr Lorenzoni.
- Oli meeldiv. Tõsiselt. - Aitäh. Jah.
Vaevalt mu elukindlustus needuse all reisimist katab,
kuid võtan riski, kuna mu gondoljeerist sõber
Alessandro kutsus mind linna teise otsa.
Päikeseline Veneetsia. Imekaunis.
Sõidan mööda kanaleid.
Peagi tunned end kohalikuna.
Võiksin teel tööle olla.
Võiksin piima järele teel olla.
Hämmastav on see, et Veneetsia on tegelikult toimiv linn.
Nad ei tee ainult lõbusõite turistidele.
Äri käib. Inimesed teenivad elatist.
Siin toimub mõndagi.
Seda 17. sajandil rajatud gondlite remondikoda
nimetatakse squero'ks ja see on üks vanimaid Veneetsias.
Alessandro.
- Buongiorno. - Kõik on hästi?
- Jah. - Siinsamas
läbis Alessandro gondel oma iga-aastase hoolduse.
Paneme paadi valmis.
- Saame mõne minuti pärast liikuma. - Selge.
Ta tahab mulle kedagi erilist tutvustada.
See on Samuel, mu poeg.
Tere.
Samuel, kas sinust saab isast parem gondoljeer?
Jah.
- Jah, arvad nii? - Kindla peale.
Meenutab mulle minu poega.
Ta on enesekindel.
- Jah. - See meeldib mulle.
Samuel, sa saad selle paadi,
- kui su isa pensionile läheb? - Jah.
See on kaunis töö.
- See on paadi nimi. Siin. - Vaata.
Roberta on mu abikaasa.
Seal on Alex.
Siin on Samuel.
Ja Nicole on mu pisitütar.
Kas saad veel lapsi?
Ei, rohkem pole kohta...
- Kohad said otsa. - Jah.
Sellist säravat gondlit ehitatakse naudingu, mitte raha pärast.
See nõuab üle 500 tunni Veneetsia käsitööd.
Valmis gondel on väärt üle 50 000 dollari.
Nii et kui Samuel selle paadi pärib, on see suur asi.
Tore on pojaga töötada, kas pole?
- Jah, väga tore. - Jah, ma tean.
- Jah. - Mu pojaga oli tore töötada.
- Jah? - See on hea kogemus,
kuna iga isa...
- Jah. - ...ei saa oma lastega töötada.
Tõsi. Jah.
Alessandro, ma lasen sul oma paadi uuesti kokku panna,
sest pead enne päikeseloojangut selle vette saama.
Jah, muidugi. Jah.
Isa ja poeg töötavad koos millegi kallal, mida nad mõlemad armastavad.
See on midagi erilist.
Sain seitse aastat oma pojaga töötada.
Mina õppisin, et tuli kõrvale astuda ja tal tegutseda lasta.
Olen kindel, et Alessandro kogeb millalgi sama asja.
„Tead mis? Sa ei pea talle enam midagi õpetama.
Lase tal tegutseda.
Astu kõrvale ja lase tal pereäri üle võtta.“
Gondel on viimaks valmis
ja Alessandro astubki kõrvale
ning laseb Samuelil ta koha võtta.
- Kas see ei lähe, nina ees... - Jah.
...vastu seina?
Kanal on 11 meetrit.
- Su paat on samuti. - Jah.
Ma pabistan väga.
Ma ei mõistnud enne siiatulekut,
et kuigi see linn on vana, on see ikka väga elav.
Vaata aga.
Sest need suguvõsad on seda linna elus hoidnud.
Need suguvõsad on ajalugu elus hoidnud,
tehes oma tööd ja jätkates ametites,
mida on põlvest põlve pärandatud.
Veneetsia on mind sügavalt lummanud.
Lahkusin tavapärastelt turistiradadelt
ja nägin seda kohalike pilgu läbi.
Nägin nende toitu, ajalugu ja tavasid.
Ja see liigutas mind tõeliselt.
See on minu jaoks täiesti uus viis reisimiseks.
Ja ma ilmselt poleks käinud neid asju vaatamas.
Kui ma kuhugi jõuan, siis mis on mulle kõige olulisem?
Alati on selleks olnud hotell ja see on endiselt tähtis.
Jumaldan hotellis olesklemist,
aga ma poleks siis ringi liikunud ja avastanud, mis linna eriliseks muudab.
Ma poleks seda teada saanud ja seda on oluline teada.
Seega kaldun arvama, et see mõjus mulle hästi.
Tõlkinud Vova Kljain