פילוסוף גדול אמר פעם, "העולם הוא ספר
ואלה שלא מטיילים קוראים רק דף אחד".
אני חייב לציין
שקראתי כמה דפים ואני לא מת על הספר.
אני לא שש לטייל מכמה וכמה סיבות.
כשקר מדי,
אני לא מרגיש בנוח.
שחייה בקרח בעירום?
- כן. - זו הזמנה נפלאה.
כשחם מדי, נחשו מה קורה. אני לא מרגיש בנוח.
אני לא יכול לנוע מהר כל כך.
- אבל אני בן 75. - אתה צריך עזרה?
לא, אני מסתדר.
ואולי הגיע הזמן שארחיב את אופקיי.
אלוהים אדירים.
זו הפעם הראשונה שהיד שלי הייתה בתוך תחת של פיל.
הצד החיובי
הוא שאלון במלונות שלא ייאמנו.
בחיי. זה מרהיב.
המלכוד הוא שהסכמתי לטייל גם במה שנמצא מחוצה להם.
- בזהירות. - מה אתה אומר?
- הר יפהפה. - זה הר געש.
זה הר געש?
עולם שבמשך כל חיי התחמקתי ממנו.
סיידי.
אלוהים אדירים.
אם אשאר בחיים, זה יהיה נפלא.
זו הפעם האחרונה שאני שותה חמש כוסות וודקה עם פיני.
הצלת יערות הגשם טבועה בראש שלי כמטרה חשובה.
ביקור ביערות הגשם לא.
קוסטה ריקה -
כשאני חושב על קוסטה ריקה, אני חושב על לחות,
על תחושת מחנק כללית.
תשמעו, למרחבי הטבע יש משמעות שונה בעיני אנשים שונים.
אני דווקא טיפוס של מרחבי הבית.
יש הרבה צדדים חיוביים לסיפור.
אני חייב להזכיר לעצמי שוב ושוב.
קוסטה ריקה היא מדינה שמפורסמת ברדיפת השלום שלה.
אין לה אפילו צבא.
ובני קוסטה ריקה חיים יותר מאיתנו.
אבל קשה להיות רגוע לגבי תוחלת החיים שלך
כשאתה עומד בג'ונגל שמלא בדברים שעלולים להרוג אותך.
לא ציפיתי לרכב ספורט,
אבל אולי משהו עם גג?
פורה וידה, ברוך הבא לקוסטה ריקה, מר לוי.
- שלום. - שלום, נעים מאוד.
זה היעד התיירותי הפופולרי ביותר בקרב אמריקנים במרכז אמריקה.
אנשים נמשכים לטבע הנפלא.
בשבילם, 500,000 מיני החיות שחיים כאן הם פינוק.
אני חש בתוקף שיש כזה דבר יותר מדי טוב.
אז איזה מין אנשים הם בני קוסטה ריקה?
טוב, גם כשיש לנו בעיה, אנחנו תמיד מחפשים דרך חיובית.
זו הסיבה שאנחנו אומרים תמיד "פורה וידה".
- אתה יודע מה משמעות המילים? - לא.
זו פילוסופיה.
קבלה ומתן בלתי פוסקים של אהבה.
פורה וידה.
שתי המילים הראשונות שלי בקוסטה ריקאית.
אתם ודאי חושבים שחייו של שחקן בהוליווד מלאים בפורה וידה.
אבל החיים שלי, כרגע,
הם קוקטייל של פרנויה, חרדה ולחץ.
ברוך הבא. פורה וידה.
- פורה וידה. - פורה וידה.
מחנה האוהלים נאיארה.
שתי מילים שלא יכולות להיות רחוקות יותר מהחיים שלי
- כי לא יצאתי למחנאות לעולם... - נפלא.
ומעולם לא ביליתי לילה באוהל.
- אז זו כבר התחלה טובה. - מושלם. בוא נלך על זה. בבקשה.
לא, אני נרגש.
זה... אוהלים, ג'ונגל.
כל הדברים האהובים עליי במקום אחד.
אז אמרו לי שיהיו אוהלים, אבל האוהלים האלה עומדים על קביים.
אני לא חושב שאוהלים אמורים להיות על קביים.
אתם יודעים מה אמור להיות על קביים?
ליצנים.
עד כה, זה לא נראה כמו אוהל.
- בבקשה. - תודה.
וואו, זה נחמד.
- טבע. - בחיי.
גן עדן.
זה בהחלט ג'ונגל...
- ג'ונגל. כן. - כי הנה הוא.
הר מקסים, הוא יפהפה.
זה הר געש.
- זה הר געש? - כן.
- אבל הוא רדום כבר... - כבר עשר שנים.
ג'יירו -
- הייתה התפרצות לפני עשר שנים? - כן.
קיוויתי שהוא יהיה רדום יותר...
- מזה. - כן.
זה מה שמקבלים ב-1,000 דולר ללילה.
אסון טבע עם שירותים.
- תודה על הכול, ג'יירו. - בשמחה רבה.
אני מעריך את זה.
זה יפהפה.
וזה בהחלט האוהל היפה ביותר שראיתי.
כמעט אמרתי "שהייתי בו", אבל לא הייתי באוהל מעולם.
הטבע, איפה להתחיל? בחרקים?
אני לא מת על נחשים, על עכבישים, אנחנו בג'ונגל.
זה מטורף. הר הגעש הזה.
אלה דברים... זה מחוץ לאזור הנוחות שלי.
אחרי התרעננות,
וכשאני אומר "התרעננות", אני מתכוון שמרחתי שלוש שכבות של תרסיס יתושים,
אני מרגיש כמעט מוכן לצאת החוצה.
יוג'ין, ברוך הבא לפינה שלנו בגן העדן.
הצטרף אליי, בבקשה.
נאיארה היא פרי המצאתו של הבעלים, לאו.
יש לי המון שאלות לאדם שבנה מלון ביער גשם.
כמו איך, למה ומה רע בעיר?
טוב, אני לא יודע במה להתחיל. במה אתה התחלת?
את מה שאתה רואה כאן לא היית מזהה לפני כמה שנים.
רועי בקר החריבו הכול.
- זה לא היה כאן כש... - לא, היה רק בוץ.
- לא היה שום דבר אחר. - מה אתה אומר?
לא היה אפילו עשב.
לא היו פרפרים,
לא היו חיות, לא היו ציפורים.
היה שום דבר.
נשמע לי מושלם.
אבל קוסטה ריקה היא דווקא סיפור הצלחה גדול.
ב-20 השנים האחרונות היא ייערה מחדש חמישית מהארץ
ושתלה יותר מ-7,000,000 עצים.
רציתי להוכיח שאפשר לבנות
ולתפעל את המלון הכי מדהים בעולם...
- כן. - ולהתקיים לצד הטבע.
זה הכי קרוב לטבע שאני יכול להרגיש נוח בו,
אבל יש לי תחושה שהמארח הנלהב שלי רוצה לשנות את כל זה.
יוג'ין, אני חושב שיש כאן עצלן אם אתה רוצה לראות אותו.
- יש עצלן? - כן.
קשה למצוא עצלנים כי הם נשארים בענפים הגבוהים מאוד.
אני חושב שהוא שם. אתה רואה אותו?
לא. ממש מעליי?
כן. כן.
אני לא רואה אותו.
כאן יש נקודת תצפית טובה יותר.
וואו, אנחנו צדים עצלנים.
אז בדיוק מעלינו, למעלה.
בדיוק מעלינו.
- למה אני לא רואה את זה? - כן, הנה.
- בסדר, הוא... - אני... אני לא רואה אותו.
אתם עובדים עליי?
- לא רואה. כן. - אתה רואה?
לא.
צריך להאמין להם...
כן.
שזה עצלן.
"אתה רואה את הדבר הכהה הזה?" אז אמרתי כן,
"זה צל?" זה נראה כמו צל.
"אתה רואה אותו?" "כן, אני רואה אותו".
בסדר, אני מרגיש שעכשיו כשראיתי עצלן, כמעט,
סיימנו עם עניין חיות הבר ואפשר להמשיך הלאה.
אבל לאו רוצה להראות לי עוד.
יוג'ין, אם אתה רוצה לראות חיות בר רבות...
הרשיתי לעצמי לקבוע לך סיור ג'ונגל לילי.
כן, זה אמנם נשמע מפתה, אבל אני לא יודע.
- כן. - אני מבטיח לך...
- כן. - שתראה חיות רבות הלילה.
אני כמעט משוכנע שהבהרתי את דעתי לגבי חיות בר.
מתברר שאני יוצא לטיול קטן.
אני לא נוהג לצאת לטיולים ליליים.
יכולתי לסרב, אבל אני לא רוצה שהוא יסתובב ויגיד,
"בחיי, היה קשה מאוד להסתדר איתו",
ואז תופץ שמועה.
"שמעת על לוי? הוא בא בקטע".
כלומר, "לא, לא קל להסתדר איתו.
זה קשה מאוד, זה לא נעים במיוחד".
"אתה רוצה..." "לא, אני לא רוצה להסתובב איתו".
בכל אופן, בכל יום לומדים דבר חדש.
יש לי בעיה עם כל רעיון הטיול הלילי בג'ונגל
ואני יכול לסכם אותה בשלוש מילים.
ג'ונגל, לילה וטיול.
- שלום. - פורה וידה, נעים מאוד להכיר אותך.
שמי איסידרו.
איסידרו.
אני אהיה החבר הכי טוב שלך והמדריך שלך ביער הגשם.
אתר הנופש נאיארה איסידרו -
אני לא מקנא בך הלילה.
כמה מהיצורים שנראה היום...
- כמה מהיצורים? בסדר. - א-הא.
אולי עכבישים, נחשים...
עכבישים ונחשים? אני יודע מה אתה מנסה לעשות.
אתה מנסה להלחיץ אותי.
- כן. - אז אתה מוכן?
- אני מוכן, בסדר. כן. - בסדר, רוקנרול.
- אני כבר בא. - בסדר, מגניב.
אני כבר בא.
אל תגידו לי שהם מפחדים ממני יותר משאני מפחד מהם
כי זה בלתי אפשרי לחלוטין.
בסדר, בוא נראה. תראה את זה.
כאן יש עכביש אחד.
- תראה את זה, אתה רואה? - אלוהים אדירים.
- אתה רואה אותו? - כן.
- כן. אני רואה אותו. - איזה קטע.
וואו, תראה את הרשת.
העכבישים האלה
- טווים רשתות עצומות... - אני יודע.
כדי לתפוס כמה שיותר חרקים,
- אז... - כן, כן.
זה לא טוב במיוחד לבני אנוש.
עכשיו אני יודע מה לחפש.
- בבקשה. - ממש כאן.
- זה ענף קטן, זה בסדר. - כן.
- מצטער. - אין בעיה.
- אני סתם מלחיץ את עצמי. - אין בעיה, אין בעיה.
- אין לך מושג, איסידרו... - א-הא.
כמה אני נהנה.
זה מדהים.
לא.
בבקשה, תראה את זה. ממש כאן.
זו נמלת קליע.
- זו נמלת קליע? - זו נמלת קליע.
אם הנמלה הזו תנשוך אותך, יכאב לך 24 שעות.
- מנשיכה של... כן. - בדיוק.
- של זה. - אז למה אנחנו עדיין כאן?
כן, אני מתחיל לחשוד שאיסידרו לא יהיה מרוצה
עד שנביט למוות בעיניים.
מעולה, תראה את זה.
יש כאן משהו מגניב.
- מה יש לנו כאן? - הנחש הזה
נקרא צפעון דקל עפעפי.
- וקוראים לו כך כי... - א-הא.
- כי הוא תוקף את העיניים? - לא.
יש לו קשקשים על הראש שנראים כמו עפעפיים.
- הוא רעיל?
- ארסי מאוד. - נחשים ארסיים.
- למין הזה יש ארס עצבי חזק מאוד. - כן.
- אז הכשה של נחש כזה... - כן.
- לא תהיה נחמדה. - לא, זה לא יהיה נעים.
נניח שצפעון דקל עפעפי מכיש אותך,
כמה זמן יש לך עד ש...
- תצטרך לשקול ברצינות... - כן.
את מותך?
כשעה בערך.
- יש לך שעה להגיע לבית החולים? - כן.
ומה המרחק לבית החולים?
- ארבעים וחמש דקות. - הוא במרחק 45 דקות?
כן.
ואם יש פקקים?
- אם יש פקקים, צריך למהר. כן. - כן.
אנחנו נזהרים מאוד עם הנחשים האלה.
- מה אתה אומר? - אז האמת היא שמזל שראינו אותו.
- ממש מזל. יופי של מזל. - מגניב.
בבקשה, זה פשוט מדהים.
- כן, זה מגניב. - זו בהחלט חוויה.
אני מכנה את זה חוויה של פעם בחיים.
כן.
ויש שהיו אומרים שזו פעם אחת יותר מדי.
אני מניח שמרגש
לראות על ענף נחש שיכול להרוג אותך ב-45 דקות.
זה מעניין.
אני מתחיל להבין
למה הקוסטה ריקנים מרגישים קרובים כל כך לטבע, כי אלה החיים שלהם,
זה העולם שלהם, וזה מה שהם אוהבים.
עשיתי את זה, אני יכול לומר שהלכתי ביער...
הלכתי בג'ונגל בלילה
ראיתי צפעון דקל עפעפי.
אבל האם הייתי חוזר על זה?
לא נראה לי.
טיטי -
אתם מבינים? זה יותר לעניין.
לנחשים ולחרקים
יש תחום מחיה משלהם...
ולי יש את שלי.
מה זה היה?
איזו הפתעה, לא ישנתי היטב.
כשהתעוררתי כמעט שכחתי את כל האיומים הקטנטנים על חיי
ונזכרתי מיד באיום העצום כהר מחוץ לחלוני.
אני חושב שאני רואה אותו מתפרץ.
הר הגעש מתפרץ.
כדאי שנתקשר למישהו?
סליחה שזרעתי פניקה.
מה אוכל לומר? נראה שאני לא טוב במיוחד בהרי געש.
אבל יש אנשים שזה הבית בשבילם.
כמו הקהילה שצצה כאן, בעיירה לה פורטונה.
זה נראה פארק יפהפה
בלבו של מרכז לה פורטונה.
- שלום, שמי מריו. - מקסים.
פורה וידה.
כולם נראים רגועים לגמרי.
כלומר, יש כאן רוגע שאני מת עליו.
וואו.
יש כישרונות בקוסטה ריקה.
מתברר שיש סיבה טובה מאוד
לכך שכולם מרוצים כל כך מהחיים כאן.
היי, פורה וידה.
משמעות המילים "לה פורטונה" היא ההון.
המקום מוקף באדמה וולקנית פורייה.
היא מושלמת לגידול יבול מסוים אחד.
קפה. הוא יקר ערך כל כך בכלכלה
שהוא מכונה פול הזהב.
ואחרי הלילה נטול השינה שלי, לא תזיק לי כוס או שתיים.
אז אפגוש את אלן שהוא דור חמישי למגדלי קפה.
- פורה וידה. - מצוין. ברוך הבא למטע שלנו.
זה השותף שלי, אנטוניו.
וזה מקסימו, אבא שלו.
אנחנו שותלים כאן קפה.
כך זה נראה בעצם.
אתה רואה? אני לא יודע שום דבר על מה ששונה בקפה הקוסטה ריקני...
- כן, ממקומות אחרים? - מארצות אחרות.
האדמה שלנו מושלמת. יש המון קרקע וולקנית בקוסטה ריקה,
אז הוא צומח היטב ויש לו טעם נפלא.
אפשר לשאול, האם יורשה לי לשאול בן כמה דון מקסימו?
הוא בן 85, יוג'ין.
אתה אמור לעבוד קשה כל כך?
- הוא אוהב את זה. - אני יודע, אבל...
אנחנו עושים זאת כבר זמן רב, יוג'ין.
אני יודע, אני נלחץ.
אני מרגיש אשם קצת כשאני נותן לבן ה-85 לעבוד.
נראה שיש לי מוניטין של אדם שלא מרבה בפעילות גופנית.
- רוצה לנסות? - טוב...
בטח, זה את חפירה.
אם אני חייב, היו לי כל מיני עבודות בחיים.
עבדתי... כאיש זבל במשך כמה קיצים.
וזה עוד היה לפני שהייתה מערכת אוטומטית...
אתם יודעים, הפח נכנס למשאית
והמשאית מוחצת הכול ו... אני קשוח משאני נראה.
- טוב מאוד. - אני רוצה שאשתי תראה את זה
כי הוא חושבת שאני לא יכול לעשות...
פעילויות גופניות.
אז בעיקרון...
עד שהצמח שלך יפיק קפה, עלינו לחכות שלוש שנים.
לי אין זמן רב כל כך.
למזלי הקציר של השנה מוכן.
זה פול?
אנשים אוכלים זאת כך לפעמים.
אתה יכול לנסות. ממש כך.
- אין לזה טעם של קפה מה? - בכלל לא.
כן, הקסם מתרחש בתהליך הקלייה.
לתהליך הקלייה יש משמעות מכרעת
לטעם של הקפה.
זה לא דבר שאפשר להפקיד בידי בדרן.
כאן תכין תערובת משלך.
אכין תערובת משלי?
כן. קפה משלך.
- רוצה להוסיף קצת? - בטח.
קפה הוא עסק רציני כאן.
קוסטה ריקה היא המדינה היחידה בעולם
שלא חוקי לגדל בה פולי קפה שאינם האיכותיים ביותר.
זה לא הרגע הנכון להודות שבעצם אני מעדיף קפה נמס.
אתם לא המומים מיכולת ההסתגלות שלי לתהליך?
כן.
קפה בקלייה קלה מעניק טעם מתקתק ועוקצני יותר.
קלייה כהה היא מרירה יותר. סתם שיחת קפה קלה.
אתה תגיד לי מתי לעצור את התערובת שלך.
זה טוב בעיניי.
סוף כל סוף הגיע הזמן ליהנות מפירות עמלי.
- התערובת שלי? - התערובת שלך.
רק צריך קצת מים רותחים ולמזוג אותם לאט אל תוך הקפה.
אם אתה ממהר להגיע לעבודה בבוקר...
לא רעיון טוב.
זו לא...
בסדר, עכשיו נשתה יחד.
עכשיו אני לחוץ.
- למה? - כי זו התערובת שלי.
- זה לא רע. - כן.
אין בזה סוכר, אבל יש בזה מתיקות טבעית.
כן.
אני יכול לצלם פרסומת לקפה הזה.
חזק אך עדין.
אנחנו, המומחים לקפה, פיתחנו תיאבון.
הערב אזכה להתארח אצל השף הראשי של נאיארה.
אתה בטח קוונטין. מה שלומך, אדוני?
שלומי טוב, מה שלומך?
טוב. זה הרגע המרגש ביותר ביום שלי.
אכין לך בקר ואגיו קוסטה ריקני.
הוא מוגש בציפוי קפה.
- ציפוי קפה. אה. זה נשמע טוב. - ציפוי קפה.
אז אתה לא מקוסטה ריקה?
אני לא מקוסטה ריקה. אני מבריסל במקור.
איך עוברים מבלגיה לקוסטה ריקה?
פגשתי מישהי מקוסטה ריקה.
- נשארת כאן? - אז...
התאהבתי במדינה.
אני נהנה מהאנשים.
אז החלטתי להישאר כאן.
- אני חושב שאסיים את חיי כאן. כן. - וואו.
אז נראה שהפורה וידה...
משמעות הפורה וידה.
- יש לזה משמעות בעיניך. - כן, זה...
אני עדיין מנסה להבין מה זה בדיוק, אבל...
מבחינתי, פורה וידה זה האופן שבו הם מבינים את החיים.
האופן שבו הם חיים, האופן שבו הם נהנים מהחיים. זה...
- אז זו בחירת סגנון חיים? - סגנון חיים. נכון.
הם באמת... לחוצים פחות
מאשר האירופאים.
- הם באמת יותר... - לחוצים כאן פחות...
- כן. אפילו בעבודה שלי. - מאשר באירופה.
אתה יודע, צוות מטבח עובד בלחץ רב.
כן, אני יודע, צפיתי ב"מטבחי הגיהינום". לא יותר מזה. זה מפחיד.
זה נראה מדהים.
אני מקווה שתיהנה.
איך זה?
זו פיסת הבשר הטעימה ביותר שאכלתי.
- כן? - כן, זה טעים בטירוף.
- תודה רבה על זה. - העונג כולו שלי, יוג'ין. תודה.
ארוחה כזו מוציאה אותך מעצמך
וגורמת לך לשכוח את כל הצרות שלך.
כמו שינה על קביים כשאתה מוקף בנחשים.
כמעט.
אז לילה נוסף בלי חדשות מהר הגעש.
וכשמדובר בהרי געש, כשאין חדשות, אלה חדשות טובות.
שמעתי צלילים
שלא בדיוק זיהיתי אותם.
אבל ישנתי לפרקים.
זה בוקר נחמד. יש לי קפה.
זה החלק בסגנון החיים הקוסטה ריקני שדווקא מוצא חן בעיניי.
אבל פורה וידה זו עדיין תעלומה מבחינתי.
אבל ביום האחרון שלי כאן,
אנסה דבר שלא מתאים לי עוד יותר
מאשר התרועעות עם עכבישים.
משהו שהיה מביך אותי לספר לחברים שלי.
מפגש עם מטפל יער. אין לי מושג מה זה.
אבל שמעו, אני לא יודע, לא הייתי בטיפול מעולם.
לא, אני לא מרבה לדבר על עצמי.
אני מנסה לשמור על פרטיות. אני אומר שזה "שטח פרטי".
אל תתקרבו. אין כניסה.
יוג'ין לוי, שטח פרטי.
הייתי מעדיף להיות שוב עם צפעון הדקל העפעפי.
- ברוך הבא, מר לוי. - היי.
- נעים מאוד. - נעים מאוד.
טדאו הוא אחד מ-11 מטפלי יער מוסמכים בקוסטה ריקה.
כל מי שהוא לא אחד מה-11 האלה, הוא סתם משוגע
שמדבר עם עצים ביער.
יש לך ציפיות כלשהן מטיפול יער?
אני מניח שזה מבוסס על אחדות כלשהי עם הטבע.
כן, אתה קרוב מאוד.
- זה קרוב? - כן, אדוני.
אבל בתוך יער גשם טרופי
- יש מערכת אקולוגית סימביוטית צפופה מאוד. - בסדר.
אם תפתח את חושיך בפני היער, תרוויח מזה המון.
מעולם לא הייתי בטיפול כלשהו,
אתה יודע, בחיי. אז...
אני חייב לציין שאני לא מטפל, אני רק מדריך.
שייקח אותי למטפל?
- או... אני מבין. - כן, המטפל הוא היער.
הוא היער בעצם.
אז אני לא נמצא כאן כדי לדבר על הבעיות שלי עם טדאו.
אני אדבר עם העצים.
ההזמנה הראשונה שלי היא לשתף את היער במשהו.
אולי תגלה ליער משהו שלא גילית לאיש מעולם.
- לגלות ליער. - ההזמנה השנייה
היא לספר ליער משהו שאתה אסיר תודה עליו בחייך.
משהו שאני אסיר תודה עליו בחיי?
כן. ואני אקרא לך בתוף שלי.
זה.
כשתשמע את זה, תחזור למקום הזה
ונדבר על זה. מכאן, בבקשה.
כלומר, אני מנסה לשמור על ראש פתוח.
אני מרגיש שעליי לאמץ כל דבר שמחבר אותי לטבע.
לצערי, במקרה שלי, הטבע נמצא בסוף הרשימה
של דברים שאני רוצה להתחבר אליהם,
אבל אני מנסה.
ראשית עליי להגיד משהו שלא גיליתי לאף אחד.
אפילו לא לאשתי.
פעם הפסדתי 800 דולר במשחק פוקר.
אף אחד לא ידע זאת
והייתי בצרות צרורות אילו הייתי אומר משהו.
אל תגלה לאיש.
עכשיו, משהו שאני אסיר תודה עליו.
זה קל.
אני אסיר תודה על משפחתי.
אני אסיר תודה על אשתי, דב. אני אסיר תודה על בני, דניאל.
אני אסיר תודה על בתי, שרה. אני אסיר תודה על אחי, פרד.
אני אסיר תודה על אחותי, בארב.
משפחה אוהבת ונפלאה. ואתה מבין את זה.
התוף. הגיע הזמן לחזור.
- מר לוי. - כן.
במה הבחנת?
חוויתי...
לא הייתי מכנה את זה מערכת יחסים,
אבל הכול נראה קשור יותר.
תודה רבה.
אתה רוצה להוסיף עוד משהו כדי להשלים את החוויה הזו?
אני מרגיש שהיא די מושלמת,
אבל אם יש משהו שאתה חושב
שיגביר את החוויה שלי...
יש עוד משהו.
- חששתי מזה, אבל... - בוא בעקבותיי.
כן.
לא נעים לי, אבל אני חושב שטדאו מרגיש
שזה לא ממש עובד מבחינתי.
לאן אנחנו הולכים, טדאו?
אני מאמין שתיהנה מזה.
אתה מאמין שאיהנה מזה?
אבל הוא נחוש בדעתו לא לוותר עליי.
בסדר, הגענו.
רוב המצבים מדאיגים אותי.
- זה. - בסדר.
אבל יש מצב אחד שמפחיד אותי עד מוות.
גבהים.
הגשר הזה תלוי על חבלים דקים בגובה 55 מטרים
מעל הקרקע.
מבחינתי, עצם ההגדרה של גשר רחוק מדי.
בסדר, רק רגע.
בסדר.
- פשוט חפש את הפורה וידה שלך. - כן, לא נראה לי.
לא נראה לי... לא נראה לי שאמצא פורה וידה על הדבר הזה.
אני לא... תבין, יש לי קטע עם גבהים, טדאו. אני לא... באמת.
- נסה ליהנות מזה. - לנסות ליהנות מזה?
- כן. - בסדר.
כן, זה מצב מושלם ל"בואו לא, ונגיד שכן".
בסדר, זה מטורף.
אלוהים אדירים.
אני לא יכול לעלות על גלגל ענק. אתם מבינים?
יש לי קטע עם גבהים. אני לא יכול להביט מטה ממרפסת.
אלוהים אדירים.
אני רק רוצה שזה ייגמר.
בחיי.
אז למה אני מוצא את עצמי עוצר
כדי ליהנות מהנוף?
זה היה קשה.
וואו.
כן.
זה גרם ללב שלי להשתולל.
טוב.
כן. הכול טוב. להתאחד עם היער.
זה נהדר בעיניי, ואני חושב שזה מקום יפהפה.
והאם הבנתי משהו על הקשר
למקום שאנחנו נמצאים בו ולמי שאנחנו?
אני מניח שיש בזה משהו.
ייתכן שיצאתי לדרך ציני, אבל יש משהו
בהתגברות על פחדים גדולים.
במיוחד אם צריך לעשות זאת רק פעם אחת.
ואין דרך טובה יותר לחגוג את חדוות החיים החדשה שלי
מאשר חזרה ללה פורטונה...
שלום.
למסיבה.
הקוסטה ריקנים מתגאים בהכנסת האורחים שלהם,
דבר שאני בונה עליו כי אבוא ללא הזמנה למסיבת יום הולדת
של נגר מקומי, דון ריקרדו.
- היי. - שלום.
- שלום, יוג'ין? - כן.
- נעים מאוד, אני סלים. - סלים, נעים מאוד.
אז אתה הבן של דון ריקרדו?
- כן. - בסדר.
באתי לאסוף את העוגה לכבודו.
- איזה קטע. - כן.
מריצה.
שלום.
אוקיי.
היא הכינה את העוגה...
- תראה אותו בתמונה. - בחיי. תראו את זה!
הוא יודע שתגיע עם עוגה או שזו מסיבת הפתעה?
- אני לא חושב שזו הפתעה... - אולי אני ההפתעה.
כן, זה בטוח.
זה יום הולדת חשוב, 85, נכון?
אני חושב שהוא יעבור את גיל 100.
- בסדר, בסדר. - תודה.
זה ייתכן בהחלט.
קוסטה ריקה היא אחד מחמשת האזורים הכחולים בעולם
שאנשים בהם חיים עד שנות ה-90 לחייהם ויותר.
ובהתאם, חתן יום ההולדת לא יושב ונח.
הייתי שמח לעזור, אבל כפיסי עץ מלחיצים אותי מאוד.
והם מצאו עבודה בשבילי עם האחיות של סלים ועם אמו, אלמה.
אני שמח מאוד שאני כאן.
אז יש לנו אוכל ביתי. אני מת על טורטיות.
כן. אני יצרן טורטיות ותיק,
אבל... כן, פשוט...
בדיוק, תניח את זה על ה... בדיוק.
אתה רואה?
אם יורשה לי לשאול את אימא שלך, מה זה פורה וידה בעינייך?
היא אומרת, "מבחינתי זה אומר לחיות בטבע עם ההרים,
עם הנהרות, ליד היער".
- כן. - "עם בעלי..."
"עם הילדים שלי, הבנות והבנים".
כן.
זה הכי חשוב, לא משנה מאיפה אתה, נכון?
- בדיוק. - משפחה.
הוא החליף בגדים. תראו.
חתן יום ההולדת.
- בסדר, בואו נתחיל במסיבה. - בואו נתחיל במסיבה.
ארוחת יום ההולדת הערב היא עניין קוסטה ריקני טיפוסי.
אוכל, שעועית, בננות פלטאנו וכמובן, טורטיות.
סלים, תודה שהזמנת אותי למסיבה.
אני שמח מאוד.
כבוד גדול הוא לי להיות חלק
ממסיבת יום ההולדת ה-85 של דון ריקרדו.
המפגש איתך הוא מתנה יפהפייה לאבא שלי,
למשפחה שלי, לאימא שלי.
אני רואה. אתם בטח מעריצים שרופים של "אמריקן פאי".
- כן. - כן?
- כן. אני. - אלוהים אדירים!
- אני כן. - התלוצצתי.
אני אוהבת.
בואו נתחיל לאכול, כולם.
- בסדר. לחיים. - אני לא יכול לחכות. תודה. לחיים.
אם כבר מדברים על פאי, איפה העוגה שאספתי?
הנה היא באה.
וואו.
זו משפחה מקסימה. אני מת על המשפחה הזו.
יש אנרגיה וחוש הומור,
נראה שכולם נהנים לבלות
ולראות את החיים באופן חיובי.
סינקו... 58. סינקו, אוצ'ו.
אני מת על הארץ הזו ועל הנוף
ואני אוהב במיוחד את האנשים.
האנשים הם באמת...
הדבר שהתחברתי איתו.
ואני חושב שעניין הפורה וידה
הוא חלק מרכזי במה שהם.
אל תדאג, תהיה מאושר. זו האנרגיה כאן.
חבל שלא למדתי זאת קודם לכן.
אני חושב שהייתי לחוץ מיער הגשם,
ממה שנמצא מתחת לצמרות העצים,
זה היה תמיד סימן שאלה גדול ומפחיד מבחינתי.
יער הגשם הוא מקום יפהפה.
אני יכול להגיד שהייתי שם.
אתם יודעים, "היית בקוסטה ריקה?"
"כן, הייתי שם. ביליתי שם קצת.
מקום נפלא.
כדאי לכם לראות אותו. כדאי לכם לנסוע."
תרגום: אסף ראביד