Eräs suuri filosofi sanoi, että maailma on kuin kirja,
ja ne, jotka eivät matkusta, lukevat siitä vain yhden sivun.
On sanottava,
että olen lukenut muutamia sivuja enkä ole kovin ihastunut kirjaan.
En pidä matkustamisesta, ja siihen on useita syitä.
En viihdy -
kylmässä säässä.
Avantouintia alastomana?
- Kyllä. - Kuulostaa mahtavalta.
Entä liiallinen kuumuus? En pidä siitäkään.
En liiku noin nopeasti.
- Olen 75-vuotias. - Haluatko apua?
En, osaan kyllä.
Minun on kuitenkin ehkä aika laajentaa maailmankuvaani.
Voi luoja.
Työnsin käteni ensimmäistä kertaa norsun ahteriin.
On hienoa,
että voin yöpyä uskomattoman hienoissa hotelleissa.
Johan nyt. Tämä on vaikuttavaa.
Olen kuitenkin luvannut tutustua myös ympäristöön.
- Varo, mihin astut. - Todellakin.
- Kaunis vuori. - Se on tulivuori.
Tulivuoriko?
Olen vältellyt tätä maailmaa koko elämäni.
Sadie.
Voi luoja.
Pelkkä selviytyminenkin olisi hienoa.
Viimeinen kerta, kun juon viisi vodkapaukkua suomalaisen kanssa.
Sademetsien suojelu on minulle tärkeää.
Sademetsässä käyminen puolestaan ei ole.
Costa Ricasta tulee mieleen kosteus -
ja nihkeä olotila.
Villi luonto herättää eri ihmisillä erilaisia ajatuksia.
Itse viihdyn paremmin sisätiloissa.
Tässä on kuitenkin paljon myönteistä.
Yritän pitää sen mielessä.
Costa Rica on tunnettu rauhallisuudestaan.
Maalla ei ole edes armeijaa.
Costaricalaisilla on myös korkea elinajanodote.
On kuitenkin vaikea suhtautua elinajanodotteeseen rennosti,
kun on keskellä viidakkoa, jossa piilee hengenvaara.
En odottanut kaupunkimaasturia,
mutta katollinen auto olisi ollut hyvä.
Pura vida. Tervetuloa Costa Ricaan, hra Levy.
- Hei. - Hei. Hauska tavata.
Maa on Keski-Amerikan suosituin turistikohde.
Matkailijat saapuvat tänne ihailemaan villieläimiä.
Maan 500 000 eläinlajia ovat heille suuri ilonlähde.
Minulla on kuitenkin vahva tunne, että hyvää voi olla myös liikaa.
Millaisia costaricalaiset ovat?
Yritämme olla myönteisiä myös ongelmatilanteissa.
Sanomme siksi aina: "Pura vida."
- Tiedätkö, mitä se tarkoittaa? - Pura... En tiedä.
Se on elämänfilosofia.
Annamme ja saamme rakkautta koko ajan.
Pura vida.
Ensimmäinen costaricalainen ilmaisuni.
Hollywood-näyttelijän elämän voisi kuvitella olevan yhtä pura vidaa.
Juuri nyt -
se tuntuu kuitenkin vainoharhaisuuden ja hermostuneen ahdistuksen sekoitukselta.
Tervetuloa. Pura vida.
- Pura vida! - Pura vida.
Nayara Tented Camp.
Retkeily ja teltat eivät voisi olla kauempana elämäntyylistäni.
- En ole koskaan retkeillyt... - Hienoa.
...enkä yöpynyt teltassa.
- Tämä on siis hyvä alku. - Täydellistä. Mennään. Ole hyvä.
Olen kyllä innoissani.
Täällä on telttoja ja viidakkoa.
Kaikki, mistä pidän, samassa paikassa.
Minulle puhuttiin teltoista, mutta nämä teltat ovat puujalkojen päällä.
Teltat eivät mielestäni kuulu puujalkojen päälle.
Arvatkaa, mitkä kuuluvat?
Pellet.
Tämä ei vielä näytä teltalta.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Tämä on hieno.
- Luontoa. - Jopas.
Paratiisi.
Olemme oikeasti viidakossa.
- Aivan. - Viidakko on tuossa.
Kaunis vuori. Se näyttää mahtavalta.
Se on tulivuori.
- Tulivuoriko? - Niin.
- Onhan se uinunut jo hetken? - Noin kymmenen vuotta.
- Purkautuiko se kymmenen vuotta sitten? - Kyllä.
Toivoin, että vuori olisi uinuvampi -
- kuin tämä. - Aivan.
Tätä saa tuhannella dollarilla per yö.
Mahdollisen luonnonkatastrofin.
- Kiitos kaikesta. - Mucho gusto.
Arvostan tätä.
Tämä on todella kaunis.
Varmasti hienoin teltta, jonka olen koskaan nähnyt.
Olin sanomassa "jossa olen ollut", mutta en ole telttaillut.
Eläinmaailma... Voisin aloittaa vaikkapa hyönteisistä.
En pidä käärmeistä enkä hämähäkeistä. Olemme viidakossa.
Tämä on hullua. Tuossa on tulivuori.
Olen osittain poissa mukavuusalueeltani.
Kävin virkistäytymässä -
eli suihkuttamassa kolme kerrosta hyönteiskarkotetta.
Uskaltaudun nyt ulos.
Eugene, tervetuloa paratiisiimme.
Tule mukaan.
Nayara on omistajansa Leon hengentuote.
Minulla on paljon kysyttävää mieheltä, joka on rakentanut hotellin sademetsään.
Miksi ja miten hän teki sen, ja mitä vikaa kaupungissa on?
En tiedä, mistä aloittaisin. Miten sinä aloitit?
Paikka ei ollut tällainen muutama vuosi sitten.
Karjatilalliset olivat tuhonneet lähes kaiken.
- Tämä ei siis ollut tällainen, kun sinä... - Ei. Täällä oli vain mutaa.
- Ei mitään muuta. - Oikeastiko?
Ei edes ruohoa.
Ei ollut perhosia,
villieläimiä eikä lintuja.
Täällä ei ollut mitään.
Kuulostaa täydelliseltä.
Costa Rica on kuitenkin varsinainen menestystarina.
Se on metsittänyt 20 vuoden aikana yli viidesosan maan pinta-alasta -
istuttamalla yli seitsemän miljoonaa puuta.
Halusin todistaa, että on mahdollista rakentaa -
upea hotelli ja saada se toimimaan...
- Aivan. - ...tasapainossa luonnon kanssa.
En tuntisi oloani mukavaksi yhtään lähempänä luontoa.
Näyttää kuitenkin siltä, että innostunut isäntäni on eri mieltä.
Tuolla taitaa olla laiskiainen, jos haluat katsoa.
- Laiskiainenko? - Kyllä.
Laiskiaisia on vaikea löytää, sillä ne piiloutuvat korkealle oksistoon.
Se on tuolla. Näetkö sen?
En. Tuolla ylhäälläkö?
Kyllä vain.
En näe sitä.
Sen näkee täältä paremmin.
Metsästämme laiskiaista.
Suoraan ylhäällä.
Todellakin.
- Miksi en näe sitä? - Näit sen melkein.
- Selvä. - En näe sitä.
Huijataanko minua?
- En näe... Kyllä... - Näetkö?
En.
On vain uskottava...
Kyllä.
...että siellä on laiskiainen.
He kysyivät, näenkö tumman hahmon.
Sanoin sen näyttävän varjolta.
He kysyivät, näenkö sen, ja vastasin myöntävästi.
Olin nähdä laiskiaisen,
joten villieläinkiintiö täyttyi ja voimme jatkaa matkaa.
Leo haluaa kuitenkin näyttää minulle muutakin.
Haluat varmaan nähdä monia villieläimiä...
Varasin sinulle kiertokäynnin viidakkoon pimeän aikaan.
Kuulostaa houkuttelevalta, mutta enpä tiedä.
- Niin. - Lupaan...
- Aivan. - ...että näet illalla paljon villieläimiä.
Uskon kertoneeni selkeästi, mitä ajattelen villieläimistä.
Olen lähdössä patikkaretkelle.
En kuitenkaan yleensä lähtisi sinne pimeän tullen.
Olisin voinut kieltäytyä mutten halua hänen sanovan,
että olin hyvin vaikea ihminen.
Huhut on pysäytettävä.
"Kuulitko Levystä? Hän on hieman outo."
"Hänen kanssaan ei kuulemma ole helppo tulla toimeen.
Hän on hyvin jyrkkä eikä kovin mukava."
"Haluatko sinä... Minä en halua tutustua häneen."
No niin. Elä ja opi.
Patikkaretki viidakossa pimeällä on tietyllä tavalla ongelmallinen.
Ongelmia on itse asiassa kolme.
Viidakko, pimeä ja patikkaretki.
- Hei. - Pura vida, hauska tavata.
Olen Isidro.
Isidro.
Olen paras ystäväsi ja oppaasi sademetsässä.
En kadehdi sinua tänä iltana.
Näemme tänään todennäköisesti joitain otuksia...
- Joitain otuksia? Hyvä on. - Kyllä vain.
Esimerkiksi hämähäkkejä tai käärmeitä.
Hämähäkkejä ja käärmeitä? Tiedän, mitä yrität.
Pelottelet minua.
- Niin. - Oletko valmis?
- Olen. - Selvä. Nyt rokataan.
- Pysyn lähelläsi. - Selvä. Hienoa.
Pysyn vieressäsi.
Ei kannata sanoa, että eläimet pelkäävät minua enemmän.
Se on täysin mahdotonta.
Katsotaanpas. Selvä. Katso tuota.
Tuossa on hämähäkki.
- Näetkö sen? - Voi luoja.
- Näetkö sen? - Kyllä vain.
- Näen sen. - Kappas vain.
Aikamoinen verkko.
Jotkut hämähäkit -
- rakentavat suuria verkkoja... - Tiedän.
...pyydystääkseen paljon hyönteisiä.
- Eli... - Selvä.
...ne eivät ole kovin hyviä ihmiselle.
Nyt tiedän, mitä etsiä.
- No niin. Tuossa. - Tässä.
- Tuo on pieni köynnös. - Aivan.
- Anteeksi. - Ei hätää.
- Olen todella peloissani. - Ei hätää.
- En osaa sanoin kuvata... - Niin.
...miten hauskaa tämä on.
Tämä on upeaa.
Tai sitten ei.
Katso tätä.
Se on luotimuurahainen.
- Onko? - Kyllä vain.
Tämän muurahaisen pistos voi aiheuttaa kipua 24 tunnin ajan.
- Pistos... Aivan. - Juuri niin.
- Se pistää. - Miksi olemme yhä täällä?
Alan epäillä, ettei Isidro ole tyytyväinen -
ennen kuin olemme kohdanneet äärimmäisen vaaran.
Katso tätä.
Tämä on hieno.
- Mikä? - Käärme.
Se on Bothriechis schlegelii, "ripsikyy".
Onko nimi sellainen,
- koska se puree silmään? - Ei.
Sen päässä on suomuja, jotka näyttävät silmäripsiltä.
- Onko se myrkyllinen?
- Hyvin myrkyllinen. - Myrkkykäärme.
- Tämän lajin myrkky vaikuttaa vereen. - Selvä.
- Tällaisen käärmeen purema... - Aivan.
- ...ei ole mukava. - Ei varmastikaan.
Jos tällainen käärme puree,
kauanko pureman jälkeen on aikaa -
- miettiä vakavasti... - Aivan.
...omaa kuolemaa?
Noin tunti.
- Onko sairaalaan ehdittävä tunnissa? - On.
Kuinka kaukana sairaala on?
- Kolmen vartin matkan päässä. - Kolmen vartinko?
Kyllä vain.
Entä jos on ruuhka-aika?
- Sitten on juostava. - Aivan.
Varomme yleensä tällaisia käärmeitä.
- Todellakin. - Sinua onnisti, kun näit sen.
- Niinpä. Onnenpoika. - Hienoa.
Ole hyvä. Se on mahtava.
- Niinpä. Hienoa. - Se on aikamoinen elämys.
Tällaista tapahtuu kerran elämässä.
Aivan.
Joillekin yksikin kerta on liikaa.
On säväyttävää -
nähdä oksalla käärme, joka voisi tappaa minut alle tunnissa.
Se on kiinnostavaa.
Alan ymmärtää,
miksi luonto on tärkeä costaricalaisille. Se on osa heidän elämäänsä.
Tämä on heidän maailmansa, ja he pitävät siitä kovasti.
Tein sen. Patikoin metsän halki.
Patikoin viidakon halki pimeässä -
ja näin ripsikyyn.
Tekisinkö sen uudestaan?
Enpä usko.
Tämä on nimittäin mukavampaa.
Eläimet ja hyönteiset -
asuvat omassa elinympäristössään,
ja minä omassani.
Mitä tuo oli?
Yllätys. En nukkunut hyvin.
Herätessäni olin lähes unohtanut hengenvaaralliset pikku otukset -
mutta sitten muistin jättimäisen uhkan, joka näkyy ikkunastani.
Se näyttää purkautuvan.
Tulivuori purkautuu.
Soitammeko jollekulle?
Anteeksi, että levitin paniikkia.
Mitä voin sanoa? En vain osaa tulkita tulivuoria.
Joillekin ihmisille ne ovat koti.
Esimerkiksi yhteisölle, joka muodostui La Fortunan kaupunkiin.
Puisto näyttää kauniilta.
Olemme La Fortunan keskustassa.
- Hei, olen Mario. - Hienoa.
Pura vida.
Kaikki vaikuttavat rennoilta ja rauhallisilta.
Pidän tämän paikan rennosta tunnelmasta.
No jopas.
Costa Ricassa osataan.
Tajuan, että on eräs hyvä syy,
miksi kaikki elävät täällä onnellisina.
Hei, pura vida.
La Fortuna tarkoittaa onnea.
Sen ympärillä on hedelmällistä tuliperäistä maata,
joka sopii erityisesti tietyn kasvilajin viljelyyn.
Kahvin. Viljely on taloudellisesti niin kannattavaa,
että kahvia kutsutaan kultapavuksi.
Unettoman yön jälkeen saatan tarvita kahvia kupin jos toisenkin.
Tapaan Allanin, joka on viidennen sukupolven kahvinviljelijä.
- Pura vida. - Hienoa. Tervetuloa viljelmillemme.
Tässä on liikekumppanini Antonio.
Hänen isänsä Maximo.
Istutamme tänne kahvia.
Näyttääkö se tuollaiselta?
En tiedä, mitä erityistä costaricalaisessa kahvissa on verrattuna...
- Muihin? - ...muiden maiden kahveihin.
Costa Rican maaperä on täydellinen. Se on tuliperäistä,
joten kahvi kasvaa hyvin ja sen maku on paras.
Jos sallitte, haluaisin kysyä, kuinka vanha Don Maximo on.
Hän on 85-vuotias.
Kannattaako sinun tehdä näin paljon töitä?
- Hän pitää siitä. - Niin, mutta hän on...
Olemme tehneet tätä työtä kauan.
Tiedän. Olen vain hämilläni.
Hävettää hieman, kun 85-vuotias tekee kaiken työn.
Ruumiillisen työn ei ajatella kuuluvan elämäntyyliini.
- Kokeiletko? - Tuota...
Toki. Sehän on lapio.
Olen selviytynyt töistä ennenkin, kun on ollut pakko.
Olin kesätöissä roskakuskina monen vuoden ajan.
Se oli aikaa ennen automaattista -
roska-auton toimintamekanismia,
jossa koneisto murskaa roskat. Olen kovempi kuin miltä näytän.
- Hienoa. - Vaimoni on nähtävä tämä.
Hän ei usko minun pystyvän -
ruumiilliseen työhön.
Eli -
kasvi alkaa tuottaa kahvia noin kolmen vuoden kuluttua.
Minulla ei ole niin paljon aikaa.
Onneksi tämän vuoden sato on valmis.
Onko tämä papu?
Jotkut syövät sen raakana.
Kokeile. Tällä tavalla.
- Se ei maistu kahvilta. - Ei niin.
Taika on paahtamisessa.
Paahtaminen määrää -
kahvin maun.
Sitä ei voi uskoa kenen tahansa näyttelijän vastuulle.
Teemme täällä oman sekoituksesi.
Teenkö oman sekoitukseni?
Kyllä. Oman kahvisi.
- Haluatko kaataa? - Toki.
Kahviin suhtaudutaan täällä vakavasti.
Costa Rica on maailman ainoa maa,
jossa saa kasvattaa vain parasta laatua olevia papuja.
Ei ole oikea hetki tunnustaa, että pidän murukahvista.
Eikö olekin ihmeellistä, miten helposti opin menetelmän?
Kyllä.
Vaalea paahto antaa kahville makeamman ja hapokkaamman maun.
Tumma paahto taas tuo kitkerämmän maun. Tämä oli tietoisku kahveista.
Kerro, kun sekoituksesi on valmis.
Se on nyt hyvä.
Pääsen vihdoin näkemään päivän työn tulokset.
- Oma sekoitukseni? - Kyllä.
Kaadan kahviin hitaasti alle 100-asteista vettä.
Jos olisi aamu ja kiire töihin...
Ei onnistuisi.
Tämä ei olisi...
Juomme sitä nyt yhdessä.
Minua jännittää.
- Miksi? - Tämä on oma sekoitukseni.
- Aika hyvää. - Niin on.
Tässä ei ole sokeria. Siinä on luontaista makeutta.
Aivan.
Minä voisin tehdä tälle mainoksen.
Täyteläistä mutta mietoa.
Kahviasiantuntijoille tulee helposti nälkä.
Tänä iltana pääsen Nayaran pääkokin vieraaksi.
Olet varmaan Quentin. Mitä kuuluu?
Hyvää. Entä sinulle?
Hyvää. Tämä on päivän kiinnostavin hetki.
Valmistan sinulle costaricalaista wagyu-nautaa.
Siihen tulee kahvikuori.
- Kuulostaa hyvältä. - Kahvikuori.
Et siis ole kotoisin Costa Ricasta?
En. Olen Brysselistä.
Miten tulit Belgiasta Costa Ricaan?
Tapasin erään costaricalaisen.
- Ja jäit tänne. - Eli...
Pidän tästä maasta kovasti.
Pidän täkäläisistä.
Päätin siis jäädä tänne.
- Vietän täällä varmaan loppuelämäni. - Jopas.
Pura vida siis...
Pura vidan merkitys.
- ...merkitsee sinulle jotain. - Tuota...
Yritän vieläkin selvittää, mitä se on.
Mielestäni pura vida tarkoittaa heidän elämänkatsomustaan.
Heidän elämäntapaansa. He nauttivat elämästä.
- Onko se siis elämäntyyli? - On. Juuri niin.
He eivät stressaannu -
yhtä paljon kuin eurooppalaiset.
- He ovat... - He eivät stressaannu...
- Eivät. Huomaan sen myös työpaikallani. - ...kuten eurooppalaiset.
Keittiöhenkilökunnalla on paljon paineita.
Aivan. Olen nähnyt Hell's Kitchenin. Se on pelottavaa.
Tämä näyttää mahtavalta.
Toivon, että nautit siitä.
Millaista se on?
Tämä on ehkä parasta lihaa, mitä olen koskaan syönyt.
- Niinkö? - Kyllä. Tämä on älyttömän hyvää.
- Kiitos tästä. - Eipä kestä. Kiitos.
Tällainen ateria saa mielen rentoutumaan.
Se saa unohtamaan kaikki huolet,
kuten nukkumisen puujalkojen päällä ja käärmeiden keskellä.
Ainakin melkein.
Toinen yö hiljaisen tulivuoren vieressä.
Tulivuoret ovat parhaimmillaan hiljaisina.
Kuulin ääniä,
joiden alkuperää en osannut tunnistaa.
Nukuin hieman katkonaisesti.
Aamu on miellyttävä. Sain kahvia.
Voin omaksua tämän costaricalaisesta elämäntyylistä.
Pura vida pysyy kuitenkin yhä arvoituksena.
On viimeinen päiväni täällä,
ja kokeilen pian jotain vieläkin epämukavampaa -
kuin hämähäkkien katselua.
En kehtaisi kertoa tästä ystävilleni.
Menen metsäterapeutin hoitoon. En tiedä, mitä se on.
En ole koskaan käynyt terapiassa. Siinä kaikki.
En puhu itsestäni paljon.
Haluan säilyttää yksityisyyteni. Kutsun itseäni yksityisalueeksi.
Sinne on luvattomilta pääsy kielletty.
Eugene Levy on yksityisaluetta.
Rehellisesti sanottuna palaisin mieluummin käärmeen luo.
- Tervetuloa. - Hei.
- Hauska tavata. - Hauska tavata.
Tadeo on yksi Costa Rican yhdestätoista pätevästä metsäterapeutista.
Jos ei ole yksi metsäterapeuteista, on vain hullu tyyppi,
joka kulkee metsässä ja puhuu puille.
Onko sinulla odotuksia metsäterapian suhteen?
Kuvittelen, että se perustuu yhteyteen luonnon kanssa.
Lähes oikein.
- Niinkö? Tuota noin. - Niin.
Trooppisen sademetsän elämä -
- on hyvin tiivis symbioottinen ekosysteemi. - Selvä.
Aistien avaaminen metsälle tuottaa monia hyötyjä.
En ole koskaan käynyt terapiassa.
En koko elämäni aikana.
Minä en ole terapeutti. Olen vain opas.
Vietkö minut terapeutin luo -
- vai... Aivan. - Metsä on terapeutti.
Se on itse asiassa metsä.
En joudukaan puhumaan ongelmistani Tadeolle.
Puhun puille.
Kutsun sinut ensin jakamaan jotain metsän kanssa.
Voit kertoa metsälle jotain, mitä et ole kertonut kenellekään.
- Kerron metsälle jotain. - Ja sitten -
kerrot metsälle jotain, mistä olet kiitollinen elämässäsi.
Mistä olen kiitollinen elämässäni.
Kyllä. Sitten kutsun sinua rummullani.
Tällä.
Kun kuulet tämän, palaat tänne -
ja puhumme kokemuksestasi. Tule.
Yritän suhtautua tähän avoimesti.
Tuntuu, että on otettava vastaan kaikki, mikä vahvistaa yhteyttä luontoon.
Ikävä kyllä luonto ei ole ensimmäisiä asioita,
joihin minulla on vahva yhteys.
Minä kuitenkin yritän.
Kerron ensiksi jotain, mitä en ole kertonut kenellekään.
Edes vaimolleni.
Hävisin kerran 800 taalaa pelatessani pokeria.
Kukaan ei tiedä sitä,
ja olisin joutunut suuriin vaikeuksiin, jos olisin kertonut siitä.
Oli siis vaiettava.
Sitten jotain, mistä olen kiitollinen.
Se on helppoa.
Olen kiitollinen perheestäni.
Vaimostani Debistä, pojastani Danielista,
tyttärestäni Sarahista, veljestäni Fredistä -
ja siskostani Barbista.
Perheeni on ihana ja lämminhenkinen. Tajuatte kyllä.
Rumpu. On aika palata.
- Hra Levy. - Niin.
Mitä huomasit?
Tunsin jotain.
Se ei ollut suhde.
Se tuntui enemmänkin yhteydeltä.
Kiitos paljon.
Haluatko täydentää kokemustasi jotenkin?
Kokemus tuntui aika täydelliseltä,
mutta jos uskot jonkin -
vahvistavan sitä...
On jotain muutakin.
- Kuten pelkäsinkin. - Seuraa minua.
Selvä.
Tuntuu pahalta, mutta Tadeo varmaan huomaa,
ettei tämä toimi kohdallani.
Minne menemme?
Uskon, että nautit tästä.
Niinkö?
Hän ei kuitenkaan halua luovuttaa vielä.
Olemme perillä.
Huolestun monissa tilanteissa.
- Se on tässä. - Selvä.
On kuitenkin vain yksi asia, joka hirvittää minua täysin.
Korkeat paikat.
Riippusilta roikkuu kapeiden vaijereiden varassa noin 55 metriä -
maanpinnan yläpuolella.
Se on minulle liikaa.
Selvä. Odota hetki.
Hyvä on.
- Etsi pura vidasi. - Enpä usko.
En usko löytäväni täältä pura vidaa.
Pelkään korkeita paikkoja. En oikeasti halua...
- Yritä nauttia tästä. - Nauttia?
- Niin. - Selvä.
No niin. En halua osallistua tähän mistään hinnasta.
Tämä on hullua.
Voi luoja.
En mene edes maailmanpyörään. Ymmärrättekö?
Pelkään korkeita paikkoja. En voi katsoa alas parvekkeelta.
Voi luoja.
Haluan tämän päättyvän pian.
Voi pojat.
Miksi kuitenkin pysähdyn yhtäkkiä -
ihailemaan maisemaa?
Tämä oli rankkaa.
Johan nyt.
Aivan.
Sydämeni hakkaa.
Hyvä.
Yhteys metsään tuntuu hyvältä.
Se on hienoa, ja paikka on todella kaunis.
On antoisaa, kun yhteys syntyy -
paikan ja minuutemme välille.
Tässä on varmasti jotain.
Olin ehkä alussa kyyninen, mutta ei ole tuulesta temmattua,
että pahimmat pelot on kohdattava.
Erityisesti silloin, kun se tehdään vain kerran.
Voiko olla parempaa keinoa juhlistaa elämänilon palautumista -
kuin paluu La Fortunaan...
Hei.
...ja osallistuminen juhlaan?
Vieraanvaraisuus on costaricalaisille ylpeydenaihe.
Luotan siihen, koska lähden kuokkavieraaksi -
paikallisen puusepän Don Ricardon syntymäpäiväjuhliin.
- Hei. - Hei.
- Hei. Eugene? - Kyllä.
- Hauska tavata. Olen Celim. - Hauska tavata.
Oletko Don Ricardon poika?
- Olen. - Selvä.
Tulin hakemaan hänelle kakkua.
- Hienoa. - Niin.
Maritza.
Hei.
Selvä.
Hän tekee kakun.
- Katso hänen kuvaansa. - Hyvänen aika. Aikamoista!
Tietääkö hän kakusta, vai ovatko nämä yllätysjuhlat?
- Ne eivät ole yllätysjuhlat... - Kakku on yllätys.
Todellakin.
Tämä on suuri. Hän täyttää 85-vuotta.
Hän elää yli satavuotiaaksi.
- Selvä. - Kiitos.
Se on hyvin mahdollista.
Costa Ricassa sijaitsee yksi maailman viidestä alueesta,
joissa elinajanodote on yli 90 vuotta.
Tavoilleen uskollisena päivänsankari ei lepää laakereillaan.
Haluaisin auttaa häntä mutta pelkään saavani haavan.
Pääsen töihin Celimin siskon ja heidän äitinsä Elman kanssa.
On hienoa olla täällä.
Täällä on kotiruokaa. Pidän hyvästä tortillasta.
Tein aikoinaan tortilloja.
Tuota noin.
Aivan. Laita se... Noin.
Näinkö?
Voinko kysyä äidiltäsi, mitä pura vida merkitsee hänelle?
Se merkitsee hänelle luonnossa olemista.
Vuorten, jokien ja metsän läheisyyttä.
- Aivan. - "Miehen -
ja lasten seurassa."
Niin.
Se on tärkeintä, oli kotoisin mistä tahansa.
- Juuri niin. - Perhe.
Hän vaihtoi vaatteet. Katso.
Päivänsankari.
- Juhlat voivat alkaa. - Aloitetaan juhliminen.
Tämä on tyypillinen costaricalainen syntymäpäiväillallinen.
Riisiä, paistettuja papuja, jauhobanaania ja tortillaa.
Celim, kiitos, että kutsuit minut näihin juhliin.
Olen hyvin innoissani.
On suuri kunnia osallistua -
Don Ricardon 85-vuotisjuhliin.
Sinuun tutustuminen on hieno lahja isälleni,
äidilleni ja perheelleni.
Aivan. He ovat varmasti suuria American Pie -faneja.
- Kyllä vain! - Niinkö?
- Minä olen! - Jestas.
- Oikeasti. - Minä vitsailin.
Pidän elokuvista.
Maistetaan tätä.
- Selvä. Salud! - En malta odottaa. Kiitos. Salud.
Elokuvan nimestä tulee mieleen hakemamme kakku. Missä se on?
No niin.
No jopas.
Tämä on ihana perhe. Pidän heistä.
Heissä on elinvoimaa ja huumorintajua.
Kaikki tuntuvat nauttivan yhdessäolosta.
Heillä on myönteinen elämänkatsomus.
Cinco... Viisikymmentäkahdeksan. Cinco ocho.
Pidän maasta, sen maisemista -
ja erityisesti täällä elävistä ihmisistä.
Ihmiset ovat oikeasti se,
mihin tunnen suurinta yhteyttä.
Uskon, että pura vida -
tekee heistä sellaisia kuin he ovat.
Täällä ei huolehdita turhista vaan nautitaan elämästä.
Kunpa olisin oppinut sen aiemmin.
Vierastin sademetsää -
ja puiden latvojen alle kätkeytyvää maailmaa.
Se tuntui aina hyvin pelottavalta.
Sademetsä on kuitenkin itse asiassa kaunis.
Voin ainakin sanoa käyneeni siellä.
"Oletko käynyt Costa Ricassa?"
"Kyllä vain. Olin siellä jonkin aikaa.
Se on hieno paikka.
Sinunkin pitäisi nähdä se."
Tekstitys: Liisa Sippola