‫היי.
‫איך נכנסת לכאן?
‫מה את רוצה לעשות?
‫זו היית את, נכון?
‫על מה את מדברת?
‫את צילמת את התמונות.
‫את סיפרת לאימא שלי.
‫בבקשה צאי מביתי
‫או שאתקשר למשטרה.
‫נתתי תמונות מרשיעות שלך
‫לגברת רוז.
‫לכן נתת תמונות מרשיעות שלי
‫לאימא שלי.
‫את חכמה.
‫מה בדיוק את רוצה לעשות?
‫מה אני רוצה?
‫גם אני לא יודעת.
‫אני תוהה מתי תצטרכי לשלם
‫על מה שעשית.
‫כשאנשים עושים דברים רעים,
‫הם תמיד מקבלים את מה שמגיע להם.
‫נכון?
‫הם תמיד נענשים.
‫במוקדם או במאוחר.
‫- סדרה של NETFLIX -
‫- 13 בספטמבר 1988 ‫חודש לפני האירוע -
‫מר נקמורה.
‫תיכנס, בבקשה.
‫סו, את בסדר?
‫אני בסדר.
‫הלכתי למועדון
‫ושמעתי שאת לא מרגישה טוב
‫ונחה בבית בימים האחרונים.
‫חשבתי
‫לבוא לבקר אותך.
‫תודה.
‫אני מצטער. מאוחר מדי בלילה?
‫לא. היכנס.
‫ערב טוב, מר נקמורה.
‫גם את כאן, אייקו.
‫כן.
‫באתי להיפגש עם גברת סו.
‫גברת סו כל כך בת־מזל.
‫היא אדיבה ומתחשבת.
‫כולם אוהבים אותה.
‫לך על זה.
‫נכון.
‫אני לא רוצה לעכב אתכם.
‫גברת סו, תנוחי קצת.
‫החלמה מהירה.
‫היכנס.
‫זה בסדר.
‫אני יכול לעשות זאת.
‫תודה על הדאגה שלך.
‫אפילו באת עד לכאן. אני כל כך מצטערת.
‫זה היה לא מנומס מצידי, ‫אבל השתוקקתי לראות אותך.
‫אני מקווה שאני לא מפריע למנוחה שלך.
‫ברור שלא.
‫אתה תחזור הביתה בעוד כמה ימים.
‫סיימת לארוז את החפצים שלך?
‫אני בתהליך.
‫אבל יש כמה עניינים שעדיין לא נפתרו.
‫מר נקמורה,
‫אם אוכל לעזור לך במשהו,
‫בבקשה, אל תהסס לומר לי.
‫כשרק הגעתי לטאיוואן,
‫הייתי לגמרי לבד.
‫הייתי בודד למדי.
‫מקום לא מוכר
‫ואנשים לא מוכרים.
‫היה חסר לי חיבור עם הבית.
‫לפעמים,
‫שכחתי מי אני.
‫ואז פגשתי אותך ב"האור".
‫אני לא יודע למה.
‫כשאני איתך,
‫אני תמיד מרגיש רגוע ובנוח.
‫נראה כאילו
‫את תמיד מבינה את מה שאני אומר.
‫האם את גם מבינה
‫מה שאני אומר עכשיו?
‫אני לא מחפש משהו יוצא מהכלל.
‫כרגע,
‫אני רק רוצה שותפה לחיים.
‫אלה החיים.
‫מי לא אסף צלקות לאורך הדרך?
‫העבר
‫הוא חלק ממי שאת עכשיו.
‫סו,
‫האם תהיי מוכנה
‫לשקול להיות זו שמלווה אותי?
‫תודה.
‫- פתוח -
‫- מעונות סטודנטים -
‫תודה.
‫מה אתה רוצה לארוחת צוהריים?
‫אני עוד לא יודע. אני אחליט אחר כך.
‫אתה לא יודע עדיין…
‫דרך אגב, עברתי ליד המשרד לעניינים אקדמיים.
‫ראיתי את ואנג איי־ליאן.
‫היא יוצאת לחופשה ארוכה.
‫כמובן.
‫היא עושה הרבה כסף בטיאוטונג.
‫היא לא צריכה תואר.
‫ואנג…
‫את עוברת דירה?
‫קרה משהו? שמעתי שאת לוקחת הפסקה מהלימודים.
‫עכשיו את גם עוברת דירה?
‫זה בגלל שאני חולה.
‫מה זאת אומרת?
‫לא אמרת שאני חולה?
‫בגלל שאני חולה,
‫אני בעונש עכשיו.
‫על מה את מדברת?
‫את מדברת בחידות.
‫אני לא יודע על מה את מדברת.
‫תודה לסו צ'ינג־יי האהובה שלך.
‫היא גילתה לאימא שלי שאני עובדת ב"האור".
‫היא לא רוצה אותי יותר.
‫אין לי בית או עבודה.
‫אני אפילו לא יודעת איך אשלם על אוכל.
‫כן.
‫הייתי בטוחה מדי בעצמי.
‫לא הייתי צריכה לאתגר את סו צ'ינג־יי.
‫הבאתי את זה על עצמי.
‫אתה מרוצה עכשיו?
‫זה בטח מצחיק אותך.
‫פשוט תצחק אם אתה רוצה.
‫למה אתה מחכה?
‫יש כאן מישהו.
‫מי את?
‫יא־יא?
‫למה את לבושה ככה?
‫גברת רוז אמרה
‫שאני יכולה להתחיל לעבוד היום.
‫זה נראה מוזר?
‫האיפור שלך כבד מדי.
‫ומה זה על הראש שלך?
‫לא עדיף לאסוף את השיער גבוה?
‫לא…
‫עדיין יש זמן לשנות את זה.
‫אני אסדר לך את זה.
‫מי לימד אותך להתאפר ככה?
‫שאו־האו. ‫-אין פלא.
‫הוא אמר שכמה שצללית כהה יותר, טוב יותר.
‫למה זה מבולגן כל כך?
‫זה…
‫כשעזבתי אתמול עם רוז,
‫זה לא היה ככה.
‫הייתה פריצה?
‫האם עליי להתקשר למשטרה
‫או שנחכה שגברת רוז תחזור?
‫אני אתקשר לאה־טא.
‫צריך לבדוק אם חסר משהו.
‫אני מצטער, אבל משהו צץ במועדון היום.
‫אנחנו נפתח מאוחר יותר.
‫כמה יותר מאוחר?
‫בערך שעתיים.
‫שעתיים?
‫תשכח מזה.
‫בואו נלך למקום אחר.
‫המאמאסאניות כאן יותר טובות.
‫אבל…
‫בואו נלך למקום אחר.
‫אנחנו מצטערים!
‫לעזאזל, אין טעם לצלם תמונות.
‫הם כבר סידרו הכול.
‫זה לא ששודדים אותנו כל יום.
‫לא ידענו שאסור לגעת בכלום.
‫את יודעת כמה כסף היה כאן?
‫בערך שבוע עד שבועיים של הכנסות.
‫מה עוד חסר חוץ מכסף?
‫זה כנראה הכול.
‫וון־צ'אנג.
‫אין סימנים לפריצה בכוח.
‫אין דלתות או חלונות שבורים.
‫רק החלון הקטן ההוא היה פתוח,
‫אבל לא סביר שנכנסו מפה.
‫שקלת את האפשרות שמדובר בעבודה מבפנים?
‫אל תציע הצעות מגוחכות
‫בלי הוכחות.
‫האם נבזזו עוד מקומות?
‫לא.
‫אז הייתה להם מטרה ברורה.
‫אנחנו לא משאירות שום דבר בעל ערך
‫בחדר המנוחה או בלוקרים.
‫למה הם לא פרצו את הכספת ‫במקום לחטט לנו בדברים?
‫הם חששו שיחשדו בהם.
‫אז הם גרמו לזה להיראות ‫כאילו מישהו מבחוץ עשה זאת.
‫אבל או שהם היו טיפשים
‫או שלא היה להם מספיק זמן.
‫זו הסיבה שהם בזזו רק את חדר המנוחה.
‫חוץ מגברת סו, אמורות להיות עוד שתי נשים.
‫זקנה אחת וסטודנטית במכללה.
‫איפה הן?
‫אייקו לא עובדת פה יותר.
‫אה־צ'י לקחה יום חופש ‫בגלל עניינים משפחתיים.
‫טוב…
‫אני חושבת שאה־צ'י חייבת כסף לטריאדות.
‫הם אפילו הגיעו למועדון לאחרונה.
‫לא הייתי אמורה לספר?
‫הייתי רעבה.
‫מה?
‫אל תהיי כל כך לחוצה.
‫אל תדאגי, נחזיר לך את הכסף.
‫נראה לך שאכפת לי מהכסף?
‫אז מה קרה?
‫אני לא אוהבת לחשוד בעובדי המועדון.
‫לאחרים אולי אין מצפון נקי כמו לך.
‫זה מספיק.
‫זו בטח שנה גרועה בשבילי.
‫דברים פשוט ממשיכים לקרות.
‫בחיי! אי אפשר לתת לי הפסקה?
‫נלך אחר כך אל מקדש שינג טיאן קונג.
‫זה יעזור לך להרגיע את העצבים.
‫אני לא מפחדת.
‫אני נכנסת!
‫מר נקמורה עוד לא חזר!
‫אני יודעת.
‫תחזיקי לי את זה.
‫הוא ואני סיכמנו על זה.
‫אני מכינה לו ארוחת פרידה
‫לפני שהוא נוסע ליפן.
‫"אם זה שלוש שנים או חמש
‫אם זה רוח או כפור, את חייבת לעמוד בזה
‫אהובתי, אם את מבינה
‫אנא התאזרי בסבלנות
‫לנשים לא חסרה תעוזה
‫הן בולעות את דמעותיהן
‫הכאב שלהן אינו ידוע לאף אחד"
‫ליסה, את עדיין כאן?
‫ברוך שובך הביתה.
‫אה־צ'י, למה את פה?
‫ליסה הכניסה אותי.
‫לא אמרת שאתה אוהב ‫את הצנוניות המוחמצות שלי?
‫הבאתי כמה קופסאות.
‫תטעם קודם.
‫הינה.
‫הכנתי גם נשנושים ליליים.
‫רציתי להיפרד ממך לשלום.
‫את לא חייבת לעשות את זה.
‫אנחנו חברים.
‫למה אתה כל כך מנומס?
‫תירגע.
‫זוהי ארוחת ערב בין חברים ותיקים.
‫זה טעים?
‫כן, זה טוב.
‫הינה, תאכל חסילונים.
‫החסילון הזה הוא המומחיות שלי.
‫לא תמצא את זה ביפן.
‫הינה.
‫תודה.
‫סיימת את המרק?
‫תאכל עוד קערה.
‫הספיק לי.
‫אמלא אותה ואשאיר אותה בצד.
‫אתה יכול לקבל אותה מתי שתרצה.
‫תאכל קודם את השרימפ.
‫למה חם כל כך?
‫אני יודעת. חם.
‫עלול לרדת גשם מחר.
‫מר נקמורה, אתה מזיע כל כך.
‫הינה, תן לי לנגב לך את זה.
‫זה בסדר.
‫אנגב עבורך.
‫למה אתה מזיע כל כך?
‫תראה, אפילו החלק הזה רטוב.
‫חם, נכון?
‫זה מטפטף בפנים. בוא.
‫אתה כל כך מזיע.
‫הבגדים שלך רטובים. תן לי לנגב את זה.
‫הינה.
‫מר נקמורה.
‫אני ממש מחבבת אותך.
‫זה מריח טוב.
‫את ערה?
‫את רוצה קפה?
‫סו?
‫את…
‫מר נקמורה הלך לעבודה.
‫הוא אמר לי לבקש ממך ללכת
‫כשתתעוררי.
‫אבל אתמול בלילה…
‫הוא התנצל בפניי
‫על אתמול בלילה.
‫התנצל?
‫את זרקת את עצמך עליו.
‫מר נקמורה לא הצליח לשלוט בעצמו.
‫הוא התנצל בפניי.
‫אבל אני מבינה.
‫אני סלחתי גם לו וגם לך.
‫הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
‫למה הוא צריך שתסלחי לו?
‫לא הבנת שהוא לוקח אותי ליפן?
‫מה?
‫מר נקמורה התוודה על רגשותיו כלפיי.
‫הוא אמר שהוא יקבל כל דבר שקשור בי.
‫התרגשתי.
‫אז הסכמתי.
‫באתי היום
‫לעזור לו לארגן
‫את הדברים שנשלח לשם.
‫את צוחקת עליי, נכון?
‫אני צוחקת?
‫את תראי.
‫למרבה המזל, לקחנו את הכסף באותו יום.
‫המשטרה מתייחסת לזה כאל פריצה.
‫מה נעשה?
‫זה גם לא פה.
‫מי אני?
‫אם לא הייתי חכם,
‫איך הייתי יכול לגרום לך להתאהב בי?
‫עם זאת,
‫אני עדיין דואג לגבי גברת סו.
‫היא לא עד כדי כך טיפשה ‫בשביל לזרוק את זה, נכון?
‫אני מכירה אותה.
‫אם באמת יש לה משהו עליי,
‫היא לא תניח לי.
‫אז זה יהיה בבית שלה?
‫אני אפתח.
‫הגעתם בזמן, לשם שינוי.
‫שלום, דודה.
‫היי. ‫-אבא.
‫דוד. ‫-היי.
‫סבא. ‫-היי.
‫עבר הרבה זמן. צו־ויי גבה מאוד.
‫סבתא. ‫-ילד טוב.
‫אני צריכה להכין עוד מנה.
‫היא תהיה מוכנה בקרוב.
‫תראו.
‫איזה ילד יפה.
‫אתה כל כך גבוה.
‫אתה נעשה גבוה יותר ממני.
‫באתם לבד?
‫כן.
‫אבא. ‫-צו־ויי.
‫אבא, אני כאן.
‫כולם, אני מצטער.
‫חיפשתי חניה.
‫בגלל זה איחרתי. אני מצטער.
‫מה קורה?
‫זו לא פרידה לפני שאתה חוזר לארה"ב?
‫למה יש פה אדם זר?
‫זו אכן פרידה בשבילי.
‫אבל אין פה זרים.
‫יו־נאנג, אל תאשימי אותו.
‫אני ארגנתי את המפגש הזה היום.
‫לא הייתם באים אילו ידעתם את האמת,
‫אז ביקשתי ממנו לא לספר לך.
‫קדימה, בואו נאכל.
‫בואו נאכל. ‫-בוא נאכל, אבא.
‫אימא, שאו־צ'יאנג כאן. בואו נאכל.
‫אימא, המקום הזה מפורסם בזכות מרק העוף שלו.
‫צריך להזמין אותו במיוחד.
‫לא, תשתה אתה. ‫-תנסי.
‫תגיד, אבא.
‫מקל ההליכה נוח לשימוש?
‫כן.
‫המקל היה יקר?
‫בהתחלה, הוא לא רצה להשתמש בו.
‫הוא לא עלה הרבה.
‫מה שחשוב זה שאבא אוהב אותו.
‫שאו־צ'יאנג, בפעם האחרונה שדיברנו,
‫מה אמרת שהחברה שלך מייבאת?
‫העסק הרווחי ביותר של החברה שלנו
‫הוא ייבוא דברים החיוניים בחיי היום־יום.
‫אנחנו מייצרים גם כמה מוצרי היי־טק
‫כמו מעגלים משולבים ושבבים.
‫גם קיבלנו לאחרונה ‫כמה הזמנות ייצור ציוד מקורי,
‫כמו נעליים
‫ומוצרי ספורט.
‫מצאתי מפעל בדרום שעושה עבודה איכותית.
‫נשמע טוב.
‫בוא נעבוד ביחד מתישהו.
‫כמובן. אנחנו משפחה.
‫לא, אני צריך לבקש ממך שתדאג לי.
‫כן, כמובן.
‫בוא, שתה משהו.
‫מה את עושה?
‫מה בדיוק אתה רוצה?
‫כלום. מה את רוצה?
‫הברזת לי בישיבת הגירושים,
‫התחנפת למשפחה שלי בחשאי
‫והבאת אותנו לפה במרמה.
‫אתה בטח רוצה משהו.
‫טוב, אני אגיד לך. אני באמת רוצה משהו.
‫אמרתי לך. אני רוצה לפצות אותך ואת צו־ויי.
‫גם אני אמרתי לך.
‫זה לא מגיע לך.
‫הרסת את השנים הכי טובות בחיי.
‫איך תתקן את זה?
‫עשיתי לך עוול.
‫לכן אני מאוד משתדל.
‫חזרתי עם כסף.
‫אם תרצי,
‫את יכולה לחיות בנוחות
‫עד סוף חייך.
‫יו־נאנג.
‫אם מישהו עושה טעות,
‫האם אין לסלוח לו למשך שארית חייו?
‫לא בחיים האלה.
‫מגיע לי להיענש.
‫אני מבין לגמרי
‫למה את עושה את זה.
‫אני מקבל את זה.
‫אם אתה באמת רוצה לפצות אותנו,
‫אז תישאר מחוץ לחיינו.
‫תני לי קצת זמן.
‫אני אוכיח את זה עם הזמן.
‫בכל מקרה יהיו לנו הרבה הזדמנויות להסתדר.
‫מה זאת אומרת?
‫מי ירצה להיות איתך?
‫שאו־צ'יאנג, בוא לשתות תה.
‫קדימה.
‫איזו סיבה יש לכם לחשוד בי?
‫מה קורה פה?
‫האם חוב הופך מישהו לגנב?
‫אם כך, יש גנבים בכל מקום. ‫למה אתם לא עוצרים אותם?
‫לא, גברת צ'י.
‫זה ככה.
‫כולם במועדון שלך
‫נשאלו את אותן השאלות.
‫במקרה לא היית באותו יום.
‫לכן ביקשנו שתבואי.
‫אתה חושב שאני טיפשה?
‫ברור שאתה חושד בי.
‫אחרת, למה שתשאל אותי על מלווים בריבית?
‫אני אומרת לך.
‫אני אולי ענייה, ‫אבל אני לא עד כדי כך חסרת בושה.
‫תיזהרי עם הגישה שלך.
‫זה רק הליך. כולם חייבים לעשות את זה.
‫רק הליך?
‫מה המשטרה עושה?
‫במקום לתחקר את האדם שצריך לעצור,
‫אתם חושדים באישה טובה כמוני.
‫הינה, קחי סיגריה.
‫אני אקח את זאת.
‫בסדר.
‫הינה.
‫הזכרת אדם שאנחנו צריכים לעצור.
‫את מי צריך לעצור?
‫ואנג איי־ליאן.
‫היא החשודה מבינינו, אוקיי?
‫היא פוטרה.
‫האם חשבת
‫על האפשרות שהיא חזרה בשביל לנקום?
‫איך אתה יכול לקרוא לעצמך שוטר?
‫- תמלילי ריאיון -
‫- שישה באוקטובר 1988 ‫יום התקרית -
‫את יודעת
‫אם בתך הייתה בקשר קרוב ‫עם מישהו בזמן האחרון?
‫גיליתי רק לאחרונה
‫שהיא עובדת במועדון.
‫אני לא מבינה
‫מה לכל הרוחות היא חושבת לעצמה.
‫אם עבודת מין עדיפה על עוני,
‫איך נלמד את הילדים בחברה שלנו ‫מה נכון לעשות?
‫טוב, אנחנו ניצור איתך קשר
‫ברגע שנשמע משהו.
‫תודה.
‫העמיתים שלנו יגבו ממך הצהרה.
‫בסדר.
‫שבי.
‫הלו? זו תחנת משטרת זונגשאן.
‫כן. בסדר.
‫אני כבר מגיע.
‫וון־צ'אנג,
‫יש דו"ח נתיחה ראשוני.
‫- 22 בספטמבר 1988 ‫שבועיים לפני התקרית -
‫צ'ינג־יי.
‫הכול בסדר?
‫די טוב.
‫אני אשתחרר בחודש הבא.
‫ברכותיי.
‫סוף סוף הגעת ליום הזה.
‫אחרי שתצא,
‫תתחיל חיים חדשים.
‫בסדר?
‫צ'ינג־יי,
‫נתת לי את חיי.
‫אלמלא את,
‫הייתי מת כבר מזמן.
‫כשאשתחרר, בואי נצא לארוחה טובה ביחד.
‫גם אני רוצה לאכול איתך.
‫למרבה הצער, כשתצא,
‫אני אולי כבר לא אהיה פה.
‫לאן את הולכת?
‫יפן.
‫את נוסעת ליפן?
‫אחרי יותר מ־30 שנה כאן,
‫אני חושבת שעליי לעבור למקום אחר
‫ולחיות חיים אחרים.
‫אולם בין אם ניפגש שנית ובין אם לא,
‫אנחנו חייבים לדאוג לעצמנו.
‫זה נהדר.
‫ברוך הבא!
‫-ברוך הבא!
‫למה נכנסת משם?
‫זה בשבילך.
‫תודה.
‫שלום לכולם. סליחה על ההפרעה.
‫זה יום חשוב מאוד בחיי.
‫בגלל ש…
‫אני הולך להציע נישואים לגברת סו צ'ינג־יי.
‫אני רוצה שכולכם תהיו העדים שלי.
‫אני לא יכול להיות חלק מעברך.
‫אבל בעתיד שלך,
‫בין אם הוא שמח או עצוב,
‫אני אהיה שם.
‫סו,
‫התינשאי לי?
‫טבעת היהלום הזו ממש גדולה!
‫תגידי כן!
‫-תתחתני איתו!
‫תגידי כן!
‫תגידי כן.
‫כן.
‫תפתחו את היין הכי טוב במועדון.
‫כל שולחן יקבל בקבוק על חשבוני.
‫מר נקמורה מזמין את כולם למשקה!
‫מזל טוב!
‫-מזל טוב!
‫מזל טוב!
‫-מזל טוב!
‫מזל טוב!
‫-מזל טוב!
‫מזל טוב!
‫לאחר טייפונים המלווים בגשמי זלעפות ‫קורים לא פעם אסונות,
‫לכן מכבי האש מבקשים
‫מהתושבים שחיים באזורי השפלה ‫או באזורים סמוכים לנהרות
‫להיות מודעים לגובה המים.
‫אם ישנו מצב חירום, ‫התקשרו למוקד החירום ובקשו עזרה מייד.
‫בכל שנה, גשם כבד מהעונה הגשומה והטייפונים,
‫מספק יותר מ־450 מ"מ ‫של גשם לאזורים הצפוניים,
‫והופך את טאיפיי לאזור שיטפונות.
‫גם תושבי טאיפיי
‫שילמו מחיר עצום על המבול.
‫אחרי טייפון "לין" מהשנה שעברה,
‫העיר נקטה באמצעים למניעת הצפות
‫על ידי פתיחה, הרחבה ופינוי תעלות ניקוז
‫ברחובות שבהם המים מצטברים לעיתים קרובות,
‫כמו דרך מינשנג מזרח, רחוב פוג'ין וכו'.
‫הם גם חיזקו אמצעים נגד שיטפונות עבור נהרות
‫כמו נהר טמסוי ונהר ג'ילונג.
‫בית העירייה ציין
‫שההצפות בכל שנה
‫נגרמות בעיקר מכשל בגדות הנהר,
‫חומות תומכות ועמדות שאיבה.
‫אז השנה…
‫מה קרה?
‫נרטבתי כשיצאתי לקנות סיגריות.
‫גם הסיגריות הרוסות.
‫יורד גשם כל כך כבד.
‫אנחנו מצפות לאורחים היום?
‫אנחנו צריכות לסגור במזג האוויר הזה.
‫מה יותר חשוב? כסף או החיים שלך?
‫זה היום האחרון של גברת סו בעבודה.
‫את לא עצובה?
‫על מה יש להיות עצובה?
‫יותר טוב שהיא הולכת.
‫אני לא רוצה לראות אותה יותר!
‫תפסיקי לקחת את הבשר שלי!
‫חדר המנוחה ממש צפוף.
‫יהיה נחמד אם יהיה יותר מקום.
‫גברת רוז.
‫לא נראה לי שיגיעו לקוחות היום.
‫אולי אנחנו צריכים ליהנות לבד
‫כמסיבת פרידה לגברת סו.
‫מה את אומרת?
‫זה תלוי בכם.
‫לא אכפת לי.
‫זה נדיר שאין לקוחות.
‫כאילו אנחנו שוכרות את כל המקום.
‫כן.
‫בואו נצטלם צילום קבוצתי קודם.
‫הבאתי את המצלמה שלי. בסדר?
‫אני אביא אותה. ‫-בסדר.
‫ברוכים הבאים.
‫-ברוכים הבאים.
‫היי.
‫מה מביא אותך לכאן, אייקו?
‫זה הלילה האחרון של גברת סו.
‫הייתי חייבת להיפרד ממנה.
‫כוס.
‫מאחר שכולנו כאן,
‫יש משהו
‫שאני רוצה לומר לכולכן.
‫לפני שש שנים,
‫כשהגעתי ל"האור" לראשונה,
‫התחלתי בעצמי כמארחת.
‫בסוף הפכתי למאמאסאן.
‫בתהליך,
‫מארחות באו והלכו.
‫המועדון עבר דרך ארוכה כדי להיראות כך.
‫אז אני מקווה שאחרי שאלך,
‫תוכלו לעבוד ביחד
‫ולהסתדר עם גברת רוז.
‫תגרמו ל"האור" לשגשג עוד יותר.
‫לחיי כולכן.
‫אני משאירה את "האור" מאחור כדי לנסוע ליפן.
‫אני יודעת שזה מכעיס אותך.
‫אבל החיים
‫הם לא מסיבה בלתי נגמרת.
‫את מבינה שזה הדבר הכי טוב, לא?
‫זה בשבילך.
‫החברה הכי טובה שלי.
‫תודות לכך שטיפלת בי
‫במשך המחצית הראשונה של חיי,
‫אני מי שאני היום.
‫בואו, כולן. מהר.
‫גם את כאן, אייקו?
‫מפגש איחוד גדול.
‫בואו נצטלם יחד.
‫זה הלילה האחרון של גברת סו.
‫אנחנו צריכים לשמור מזכרת, בסדר?
‫קדימה.
‫גם גברת רוז. ‫-אייקו.
‫אה־צ'י, בחייך.
‫תתקרבו זו לזו. הינה.
‫חמש.
‫ארבע.
‫שלוש.
‫שתיים.
‫אחת.
‫- שישה באוקטובר 1988 ‫יום התקרית -
‫בהתבסס על צפידת המוות
‫וחום הגוף,
‫שעת המוות הייתה
‫בין השעות 00:00 ל־04:00 אתמול.
‫באשר לסיבת המוות…
‫המסקנה הראשונית היא
‫דימום תוך־גולגולתי טראומתי.
‫המנוחה נפגעה בחלק האחורי של הראש
‫עם נשק קשה או קהה.
‫אני מציע
‫לחקור את המקרה כרצח.
‫סו צ'ינג־יי.
‫סו צ'ינג־יי…
‫תרגום כתוביות: תמי שוורץ