V minulých dílech jste viděli...
- Můj bože. - To se mi líbí.
Nádhera.
Moje máma je na cestě, kde chce najít klid
a přestat si na věci stěžovat.
- Sakra. - Mami, o nic přeci nejde.
Dobře, ale tohle nejsou mé pokyny.
Ta cesta očividně ještě nezačala.
Kde jsou? Kam šli?
Mám to.
Tohle je velká věc. Vystudovala jsem práva.
- Dokázala jsem to! - Zbývají advokátní zkoušky.
Na téhle zkoušce závisí více než šest let mého života.
Advokátní zkoušku jsem dělal dvakrát, chodil jsem na Yale.
Je to velmi těžké.
Budu brečet, protože je to... vyčerpávající.
Produkční: Nikdy jsem tě neviděla něco tak moc chtít.
Ne, opravdu to chci.
Váš hovor byl přesměrován...
Ty mrcho.
- Opustila jsem chat s Khloé. - Vážně?
Když mi někdo dá důvod,
abych opustila konverzaci, udělám to.
Hele, já se toho dramatu nechci účastnit.
Proč chat neopustit, když víte, že se vám uleví?
Ona jen všechny pomlouvá.
Jestli chceš něco říct, probereme to.
Bože.
Asi už půjdu.
Khloé je vedle Kim a já až na konci stolu?
Nemusela jsem řešit tuhle paní, která se proměnila v Kris Jenner.
Mám toho už plné zuby.
Sbohem.
Říkám si, že s tímhle nemám nic společného.
Můžeš mi políbit moji tlustou...
Chceš se podívat na jídlo? Podívej.
Tatum: Ale kdo přijde?
Přijdou všichni, protože tě mají moc rádi.
Dnes je velký den.
Tatum a Amari mají narozeniny.
Amari! Ahoj!
Jsem opravdu moc ráda, že je můžu s oběma oslavit.
Ahoj, Amari.
Všechno nejlepší!
Všechno nejlepší.
Ahoj, Tristane.
Jak je, mamko?
- Ahoj, Khloé. - Ahoj!
Podívej se na sebe!
Máš vyžehlené vlasy?
Truzle, tohle je moc hezké.
Ahoj.
Brzy budou tvoje narozeniny.
- Jsem hrozně nadšená! - Tvůj šťastný rok.
Ráda chodím na oslavy pro vnoučata. Je to zábava.
Líbí se mi tvoje vlasy.
Nemusela jsem nic plánovat ani platit.
Jak se máš?
Koneckonců, rodina je základ.
Děkuji.
- Je to z lahve? - Voss.
Pracuju na sobě, abych se víc uklidnila.
Dvě balené vody o pokojové teplotě.
- Jo. - Děkuju.
A aby se mnou bylo trochu víc zábavy,
aby se mnou děti rády trávily čas.
Jo, líbí se mi to.
Líbí se mi ten nápad.
Pořád dostávám spoustu e-mailů.
Jasně, je pondělí. A já se snažím být klidná.
Dobře, ahoj, Briane. Čau.
Naučila jsem se, jak všechny ty problémy
rozškatulkovat a řešit je později.
- Skvělé. - Moc dobré.
- Už to mám. - Ukaž mi to.
No, stejně tu budu stát.
Ahoj, lidi.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
- Ahoj! - Pamatuješ si mě?
Taky všechno nejlepší!
Ahoj, Rock-Rocku.
Od promoce Kim jsem s Kourtney nemluvila.
Neozvala se mi.
To je Rocky, tvůj bratranec.
Můžu si dát Sprite?
Ahoj, zlato, žádný Sprite.
Proč?
Žádné limonády.
Páni!
Dobře!
- Podívejme, koho tu máme! - Ahoj!
Přišla jsem!
Zítra mám advokátní zkoušku.
Celé měsíce jsem se na to každý den opravdu hodně učila.
A policista povídá: „Protože jste jel rychlostí 55 na 54.“
Můžete někoho zastavit, když překročil rychlostní limit o míli?
- Jo. - Jo.
Už týdny jsem nevyšla z domu.
Zdáš se mi?
Říkala jsi, že nepřijdeš.
Já vím, ale musela jsem.
Možná když sem na hodinu přijdu,
udělá mi to dobře. Osprchuju se
a trochu se nalíčím.
Kolik máš času, týden?
Je to zítra.
Budu bydlet v hotelu blízko místa konání zkoušky,
aby bylo všechno v klidu.
Říkala jsem si, že udělám něco, co chci udělat,
- a šla jsem tam. - To byla skvělá věta.
Chci něco dělat.
Šla jsem tam.
Nevím, jak se jmenuje, The Motion Picture.
Je to jako domov důchodců.
Spolupracuji s The Motion Picture a Television Fund.
Je to komunita důchodců.
Dělají různé věci, například filmové večery,
kde s těmi lidmi můžeš hrát hry.
Vždycky hledám místa, kde bych se s dětmi mohla zapojit.
Jednou z mých prací jako jejich mámy je pomoct
jim vidět, jak je skvělé pomáhat druhým.
- Takže říkáš, že chceš... - Ty a já.
- ... dobrovolničit v tomhle domově důchodců? - Ano.
Myslela jsem, že by se to Khloé mohlo líbit
a že bychom to mohly dělat spolu.
Ráda bych to dělala s tebou.
- Hned bych do toho šla. - Dobře, naplánujeme to.
Jsem naprosto nadšená,
že mě Kourt pozvala do domova důchodců.
Zkusíme se vrátit do starých kolejí.
Hodně štěstí, zdraví...
Nemůžu uvěřit, že Tatumovi jsou tři roky.
Je to už velký kluk.
Všechno nejlepší, milý Amari...
TATUMOVI JSOU TŘI ROKY
Moc roztomilé.
Mám pocit, jako by to bylo včera,
co jsem si ho přivezla z nemocnice.
Mám pocit, že se zrovna naučil plazit, chodit
a mluvit.
Páni!
Je z něj teď opravdový člověk, samozřejmě.
Co to dělá?
Kourtney mě pozvala do domova důchodců,
abychom strávily odpoledne s těmito úžasnými lidmi.
Kourtney dostala covid, takže tu dnes nemůže být.
A já jsem tam pořád chtěla jít. Nechtěla jsem to zrušit.
Těším se, že půjdu do domova důchodců úplně sama.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
NA TELEFONU KOURTNEY
Jak se máš?
Mám ve svém covidovém doupěti nového člena.
Přestaň.
On má taky covid?
Jo.
Jsem na cestě do toho domova důchodců a jsem zklamaná...
Já vím, jen proto jsem ti zvedla telefon.
Cože?
- Proč? - Řekla jsem, že vím, že jen proto...
Slyšela jsem, co jsi říkala. Nemusíš to opakovat.
Slyšela jsem tě.
Víc mě šokovalo, žes něco takového řekla.
Protože jsem byla na Zoomu.
Jsme na tom teď dost divně, je to pro mě nezvyklé.
Určitě řekne, že za to můžu já, já si myslím, že za to může ona. Já nevím.
Dělám teď schůzky,
které by se ti moc líbily, ty organizátorko.
Jasně, děkuju.
Jen jsem chtěla říct, že mi budeš chybět.
Tohle by pro nás byla zábava.
Ne že bych nemohla...
- Haló? - Já vím.
Moc jsem se těšila, že tohle budu dělat s Kourtney.
Je mi líto, že tam nebudu, ale jsem na tebe hrdá, že to děláš.
Už nějakou dobu po ní chci, abychom spolu byly jen my dvě,
ale ještě se to nestalo.
Nevím, proč ztrácím signál.
Dobře. Nevím, jestli mě slyšíš, ale mám tě ráda
a je mi moc líto, že jste všichni nemocní.
Takže budeme muset naše soukromé rande posouvat i nadále.
- Dobrý den, já jsem Courtney. - Zdravím, jak se máte?
- Já jsem Khloé. - Těší mě.
- Díky, že jste přijela.
- Díky za pozvání. - To je úžasné.
- Zdravím. - Tohle je Jackie.
Těší mě.
- Líbí se mi vaše vlasy. - Stejné.
- Já vím, vy taky. - Děkuju.
- Zdravím. - To je Sandy.
- Jsem Sandy. - Zdravím!
- To nic. - Krásně voníte.
Děkuju.
- Můžu si vás vyfotit? - Ano.
Jste moc krásná.
Díky. Já jsem Khloé.
Zdravím, Khloé. Nicholas.
Jsem nadšená, že jsem tady s těmihle postaršími lidmi.
„Být zpopelněn je moje poslední naděje na žhavé tělo.“
- To je černý humor. - Jste vtipný.
A všichni tihle lidé pracovali
v zábavním průmyslu, tak či onak.
Mám pocit, že jejich příběhy budou opravdu šťavnaté,
a moc mě to zajímá.
- Zahrajeme si shuffleboard? - Jo.
Zahrajeme si shuffleboard.
Jdeme na to, děcka.
Berme to vážně.
Jo, podívejme se na tu formu.
To bylo moc.
- To je moc. - Jo, moc.
- To je moc. - Je to moc.
Musíte se do toho dostat.
V 90. letech jsem shuffleboard hrávala s prarodiči.
Produkční: Můžeš popsat, jak se hraje shuffleboard?
- Co? - Víš, jak se...
Strčíš do toho... disku.
- Ještě kousek. - No tak, doprava.
- No tak, můžeš jít. - Běž!
- Neposlouchá. - Sakra.
Nelíbilo se mi, když mi bylo 30.
Naprosto miluju věk přes 40.
Je to shuffleboardový žralok.
A vím, že padesátku, šedesátku, sedmdesátku budu milovat.
To vám říkám.
Všichni jsou prostě šťastní.
Miluju tu lehkost.
Musíte se vrátit na šťastnou hodinku.
To jsme právě říkali, proč vlastně nepijeme?
Mám příběh s Annie Lennoxovou.
Pamatujete si někdo Annie?
- Samozřejmě! - Ano.
Dělal jsem inspicienta The Arsenio Hall Show
a ona byla jedním z hostů.
Bob Barker byl neuvěřitelný.
Byl to opravdový chlap.
Šla jsem po schodech nahoru, myslela jsem, že uvidím Alice,
- a byl to Marlon Brando. - Panebože.
Upřímně, tolik velkých jmen... Kris Jenner by byla v sedmém nebi.
Pak mě pozvala do své šatny.
Zazněli tam Arsenio Hall, Annie Lennoxová.
Šťastný konec!
Seděla jsem tam, poslouchala to a šetřila si to pro Kris Jenner.
Má zvláštní důvod, proč tohle místo miluje.
Potkala jsem tu svého manžela.
Božínku.
Před 11 lety jsme se tu vzali
a oni nám uspořádali tu nejúžasnější svatbu.
Zařídili hudbu, květiny a můj pes přinesl prsteny.
Měla jsem třínohého jorkšíra.
- Dextera. - Jo.
- To je milé. - Jo.
Madeline má ale štěstí.
Jestli tohle pro mě není světlo na konci tunelu,
tak už nevím co jiného.
Protože to znamená, že můžu jít do domova důchodců
a potkat tam toho pravého.
Díky, že jste přišla, Khloé,
- a že tohle děláte. - Děkuji všem.
Mrzí mě, že je Kourt nemocná a o všechno přišla,
ale já jsem si to užila a nemůžu se dočkat, až se tam vrátím.
Skvělé!
Moc vám děkuji.
Vrátím se, až nebude takové horko.
Produkční: Přineseš si tam svůj stroj na margaritu?
Rozhodně si tam svůj stroj na margaritu přinesu.
Všichni tam jsou tak milí.
PRVNÍ DEN ADVOKÁTNÍ ZKOUŠKY
Je to tady, bejby.
Je to tady. Máš radost, že jdu na zkoušku?
NA TELEFONU SAINT
-Mám tě rád. - Taky tě mám ráda. Ahoj.
Dnes je den D. Je to tady.
Spala jsem hrozně.
Přijela jsem sem, abych měla klid, a bylo to jako New York City.
Hrozný rámus.
Na rohu ulice stál chlap a pouštěl hudbu z obrovského reproduktoru.
Doufám, že se dnes vyspím.
Je to jen první den.
Představ si, že dostaneš jedničku.
Miluju tě, mami.
Hodně štěstí!
To je tak roztomilé.
Advokátní zkouška je na dva dny.
Bývala to třídenní zkouška, ale teď je dvoudenní.
Dnes se píšou eseje a já budu docela ráda, že to budu mít za sebou.
Podívejte, jak milé. Dala mi to včera máma.
Je to tátův sešit a já tam dala...
V domě byly zapnuté kamery, viděla jsem, když to přinesla.
Uvnitř je plno otcových právních papírů.
To bylo moc milé.
Bylo výjimečné vstoupit tam s poznámkami svého otce.
S něčím, co studoval.
Bylo to jako energie shůry.
Začínám mít nervy.
Vzbudila jsem se asi hodinu před budíkem.
Bolelo mě břicho.
Bušilo mi v hlavě.
V hlavě mi znělo: „Důkazy?
Cože? Z doslechu?“ Zdálo se mi o tom.
Moc věcí se mnou neotřese,
ale tahle zkušenost ve mně vzbudila respekt.
Respekt pro každého, kdo tohle dělá.
Dobře, vím, co vím, nějak to dopadne.
Více než šest let života, po které jsem studovala,
závisí na téhle zkoušce.
A můj život, můj výsledek,
všechno, pro co jsem na tomhle pracovala, se zredukovalo na tuhle jedinou zkoušku.
STÁTNÍ ADVOKÁTNÍ KOMORA KALIFORNIE
KAMERY NEBYLY VE ZKUŠEBNÍ MÍSTNOSTI POVOLENY
O TŘI HODINY POZDĚJI
Řekla bych, že první tři hodiny jsem si sebou byla opravdu jistá.
Při prvních třech esejích jsem si říkala: „Jo, to zvládnu.“
Znala jsem ty předměty i pravidla.
Věděla jsem, jak všechno analyzovat. Cítila jsem se sebejistě.
Pak jsme přešli do druhého kola,
bylo jím ústavní právo, s čímž jsem nepočítala.
Nebylo to na našem seznamu nejvyšších priorit.
O ČTYŘI HODINY POZDĚJI
Ahoj.
Nejvíc pokořující zkušenost v mém životě.
- Bylo to jako na horské dráze. - Vážně?
ERIN HANLEYOVÁ ADVOKÁT
Chce se mi z toho brečet.
Jo.
- Já jen... - To zvládneš.
Nemyslím si, že jsem si v poslední části vedla dobře,
a to mě...
dost štve.
Jsem vyčerpaná.
To zvládneš.
Dobře.
Určitě jsi to zvládla.
Neměla jsem na to dost času,
- potřebovala jsem... - Čas vypršel všem.
Potřebovala jsem ještě 20 minut.
- Jako všichni ostatní. - Nikdo nestihne všechno.
Nikdo nestihne všechno.
Proto lidé říkají, že je to hrozný zážitek.
Já jen... Musím to udělat, víte?
Je to neopakovatelné a děsivé...
a všichni to cítí stejně.
Je to mazec. Je to prostě mazec.
Nikdo to nestihne.
Dostaneš body za to, co jsi stihla.
Nemusíš to udělat celé.
Jen doufám, že to bude dost bodů.
Doslova brečím, protože si říkám,
jak je možné, že jsem začala tak dobře a...
neskončila stejně?
Tohle mě fakt štve.
Já nevím.
Je to taková horská dráha.
Už bych to nikdy znovu neudělala.
Řeknu ti, že já bych se bála,
kdybys nám dnes zavolala a řekla,
- že s jistotou víš, že jsi to udělala. - Ano.
Neznám nikoho, kdo by odtamtud odešel
a řekl: „Na 1 000 % jsem to udělal.“
- Ne. - Nikoho.
Mám pocit, že jsem si jistá ohledně výběru z více možností.
Takže musím dnešek...
nechat být.
- Ahoj! - Zvládneš to.
- Dobře, ahoj. - Ahoj.
Netuším, jak jsem si vedla.
Jen to musím nechat být
a začít zítra znovu.
Dobře. Zpátky k učení.
KAVÁRNA CALABASAS
Ahoj. Dobře, jak se máš?
Co je to za dort?
Kávový dort. Je opravdu dobrý.
- Můžeme dostat kousek na stůl? - Ohřátý?
- Ahoj! - Ahoj!
Vaří se dobré věci
Dnes se setkáme s Erin Brockovichovou.
Pozvala jsem všechny svoje kamarádky mámy,
protože Erin říkala, že pro nás má velkou novinu
ohledně skládky v Calabasasu.
- Ahoj! - Ahoj!
- Jak se máš? - Ahoj, Kourtney.
- Jak se máš? - Dobře.
- Jak se máš? - Já dobře,
- jak se máš ty? Ráda tě vidím. - Dobře.
Říkám jim „kamarádky mámy“.
Kamarádky mámy?
To je náš oficiální titul.
Za těch 30 let jsem se naučila, že když jde o tyto problémy,
jsou to vždy mámy,
kdo jde do bitvy a do první linie.
A když mohou pracovat s místní správou,
zejména se starosty a městskými radami, protože je to velmi lokální problém,
začnou se věci hýbat díky jejich protestům.
A je jasné, že díky Kourtney a její snaze toto zastavit
městská rada v Calabasasu jednohlasně odhlasovala to,
že ty sutiny budou otestovány.
Takže to je velká výhra pro všechny matky.
Městská rada reagovala na to, že jste se objevily na tom protestu.
Mrzí mě, že jsem tam nebyla.
- Příště. - Příště. Jo.
Městská rada jednohlasně odsouhlasila testy trosek po požáru.
Když jsme odcházely...
- Co tu vůbec děláme? - ... cítila jsem se hloupě.
Říkaly jsme si: „Proboha.“
I když jsem se tehdy při tom protestu cítila jako blázen...
Chraňte Calabasas.
... něco ve mně vědělo, že to musím udělat.
A je to dobrý pocit, že to něco změnilo.
Jedna paní mi tuhle řekla: „Kandidovala byste do...“
Ani nevím, jak se to jmenovalo, nějaká rada nebo tak něco.
A já na to: „Je hezké, že mi tak věříte. Ale já nic nevím.“
Říkala jsem jí: „Mám toho moc.“
- Jo. -„Mám sedm dětí.“
A ona na to: „Není to nic moc,
jsou to jen čtyři dny v týdnu.“
A já na to: „Čtyři dny v týdnu? Já ne...
Pro mě je těžké najít si hodinu, abych...“
- Jo, na sprchu. - Jasně.
Ráda propůjčím svůj hlas, kdykoli to půjde,
a je povzbuzující vědět, že můžu něco změnit.
Pamatuješ, jak bezmocně jsme se cítily
- po tom protestu? - Ano.
A nemáš dobrý pocit z toho,
- že jsme měly pravdu? - Jo.
Jo, ale to by se nikdy nestalo, kdyby se na protestu
- neukázali všichni. - Přesně tak.
- Jo. - A nerozbouřili vody.
- Takže jste něco změnili. - Jo.
Vy všichni.
To, co jsme měli na trávě.
-„Ať to dává smysl.“ -„Ať to dává smysl.“
- Jessie 2025.
-„Ať to dává smysl.“ - Ano!
Ale je to pravda. Dokonce i v Calabasasu
to jednohlasně schválili a udělali testy. Jsem velmi vděčná, že naše město
udělalo správnou věc, ale... Mrzí mě,
že toho musíme udělat tolik, aby se nakonec udělala ta správná věc.
Je rok 2025. Jak to, že jsme pořád tak bezmocní
- a všechno trvá tak dlouho? - Jasně.
Nedává mi to smysl.
„Ať to dává smysl.“
Očividně se musí udělat víc práce a ty sutiny se teď musí otestovat,
ale já jsem moc pyšná.
- Dobrá práce. - Díky.
Dobrá práce.
Můžeme vyrazit?
- Ano. - Ano.
Jestli někdo chce prohlídku Kourtneyina domu, neváhejte.
To zní dobře.
- Jo. - Ano.
Ahoj, Erin. Díky moc.
Ráda jsem tě viděla.
Jsem nadšená, protože se Scottem vystupujeme na akci Hulu.
- Ahoj. - Ahoj, Khlovertone.
Vypadáš... Máš sako.
Děláme spolu novou show pro Hulu,
která bude o Calabasasu
a rodinách v něm, ale já v té show nejsem.
Jak se máš, Lordy?
Mám se dobře.
Dobře, buď v klidu.
- Je mi skvěle. - Dobře.
Miluju reality show.
Reality show dělám už léta.
Produkovala jsem pár pořadů, dokonce několik krimi show, to jsem si moc užila.
Takže se ráda zapojuji i do té oblasti.
Hulu chtělo, abychom to dělali.
Moc toho po nás nechtějí, tak proč ne?
Víme, co to je?
- Mám otázky. - Je to předem...
- Otázky? - Tak trochu.
Jak to myslíš?
- Co myslíš, že budeme dělat? - Jsme v porotě?
Sklapni, Scotte.
Je to 20minutová konverzace před 200 hosty.
To mi nikdo neřekl.
- Sedmdesát pět... - Myslel jsem, že jedeme
na koktejlovou párty.
Překvapení!
- Sedmdesát pět influencerů a 75 médií. - Panebože.
- ... mě nasucho. - Kdo...
Tak jo, začneme.
Pořad Get Real na Hulu. Zatleskejte jim.
Běžte dovnitř, hodně toho nafoťte a bavte se.
Co jsou všichni ti lidé zač?
Bože, tohle je skutečné.
Co se to děje? Nevíme, co máme dělat.
- Scott mě děsí. - On není...
Přivítejte prosím Khloé Kardashian, Scotta Disicka
a výkonnou producentku The Kardashians Danielle Kingovou.
Tohle je jako naše svatba!
Ano! Budeme se brát.
Pro Scotta už není cesty zpět.
Vytáhnu ho na pódium.
Co se stane?
Nejsou to Hry na oliheň.
Khloé, vypadáš dobře, holka!
Panebože, děkuju.
-Jste připraveni, Khloé a Scotte? - Ano.
Kdo s největší pravděpodobností předstírá, že je nemocný, aby někam nemusel přijít?
- Kylie. - Kylie.
Kdo s největší pravděpodobností řekne milosrdnou lež,
- aby dostal, co chce? - Kris.
Kdo s největší pravděpodobností omylem prozradí tajemství
a pak řekne: „Počkat, vy jste to nevěděli?“
- Kim. - Kim.
Máme ještě jedno oznámení.
- Tady je. - Ahoj, lidi. Co se děje?
- Sluší ti to! - Vám taky.
Díky, že jste přišli.
Promluvme si o něčem novém.
Máme o nich prozradit novinku?
- Je to velmi vzrušující. - Rozhodně.
Jak všichni vědí, Calabasas je uzavřená komunita
a my všichni chceme vědět, co se za jeho branami děje.
Kdo jsou všichni ti lidé v životech Kardashianových?
Khloé a naši partneři ve Fulwellu
pracují na pořadu Calabasas: Za branami.
Velmi vzrušující, velmi nové, ale...
- Vzrušující. - Ano.
Teď všichni vědí, že točíme tu show.
Cítím se trochu pod tlakem.
Reality show dělám už roky, produkovala jsem pár pořadů.
Tohle je mimo mou komfortní zónu, takže více podrobností bude později.
- Už brzy. - Díky, Robe.
Díky, že jste přišli.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se máš?
- Mormoni a Kardashianovi. - Jak se máš?
Miluju tvůj podcast.
- Poslouchám ho. - Děkuju. To je od tebe milé.
Scott se právě nechal strhnout.
- Je nadšený. - Vy jste to viděli?
- Bylo to dobré. - Můžeme si udělat fotku?
- Ano. - Tati, vyfoť to.
Sledujete je od doby, co jste byly takhle malé.
Tvůj táta vypadá mladě.
Je víc sexy než ti, které...
Krása. Skvělá fotka.
POSLEDNÍ DEN ADVOKÁTNÍ ZKOUŠKY
Ahoj, holka.
Ahoj.
NA TELEFONU KHLOÉ
Jak se máš?
Dobře. Můj krk je...
Vidím malý balíček.
Je těžký.
Panebože, to je úžasné.
Kimberlyin zákoník
Můj bože.
Tohle je nejlepší právnická kniha, kterou jsem...
Bože, oni to nedali do krabice?
To je ale úroveň.
Kimberlyin zákoník.
To je úžasné.
Zvládneš to.
Bože, Kim tu zkoušku s přehledem zvládne.
Nikdo nikdy nebyl připravenější.
Věříme v Kim.
Dobře, musím jít. Musím se soustředit. Miluju tě.
Dobře. Miluju tě, čau.
Opravdu tu zkoušku potřebuju udělat.
Já mám vždycky nějaký záložní plán,
a kdybych mohla být právnička
a dělat to, byla bych moc ráda.
ZÁVĚREČNÁ ZKOUŠKA
ADVOKÁTNÍ KOMORA KALIFORNIE
O 6 HODIN POZDĚJI
Mám to za sebou.
Nějak to dopadne.
Teď je to v rukou Božích.
- Kim... - Jo.
Jak to šlo?
Nevím.
Vážně?
Nemáš ani tušení.
- Jsem si jistý... - Nemám to.
Jsem si jistý, že to máš!
Celou tu dobu
jsem říkala, že je to jen jednou v životě a že na to nemám čas.
Nechci ten čas brát dětem.
Nemám ten luxus zastavovat projekty a pracovní věci,
vystupovat z toho.
Produkční: Když to neuděláš, zkusíš to znovu?
Ne.
Ne, budu muset.
- Sainty! - Mami!
Stýskalo se mi.
Je po všem.
Máš svoji maminku zpátky.
Je konec. Máš radost?
Tak jo.
Uspořádáme pálení knih?
Škola mě moc nebavila.
Takže fakt, že jsem to udělala,
že jsem to všechno vstřebala,
mi dělá radost.
Našla jsem pro něco v životě vášeň
a chtěla jsem to prozkoumat a dotáhnout to do konce.
Je to ten nejlepší pocit na celém světě.
Nechci je vidět.
Stýskalo se mi.
Dobře.
Tak jo, Sainty. Pojď si sednout a povečeřet se mnou.
Khloé.
- Ahoj. - Mám si sundat boty?
- Ne, v pohodě. - Myslím, že bych nechtěla,
aby lidi měli boty na mém koberci.
To je pěkná perspektiva.
Jedna věc, kterou jsem na tomhle roce nesnášela,
je dynamika mezi mnou a Kourt.
Začaly jsme trochu nešťastným způsobem.
Pořád se zlobíš kvůli tomu skupinovému chatu?
Ty srabe.
- Proč je srabácké opustit chat? - Opustila jsi chat,
protože nedokážeš čelit konverzaci.
Ne, říká se tomu „chránit si energii“.
- A já jdu dál. - To tys to začala.
Náš chat se jmenuje Pozitivní vibrace,
ale je tam jen samá negativita.
Začalo to hrozně a pořád se to zhoršovalo.
A já nevím proč.
Nemusela jsem řešit tu paní, která se proměnila v Kris Jenner.
Měly jsme jet spolu, ale uklidni se.
- Ano. Měla jsi přísný rozvrh. - Přestaň mi lichotit.
Sbohem!
Ty zprávy se vymkly kontrole.
S Kourtney spolu nemluvíme.
Šíleně jsme se... Zablokovala mě.
Šíleně jsme se pohádaly.
Psala o mně vzteklé a nenávistné zprávy...
NA TELEFONU CICI
... Kim v domnění, že to nevidím,
- ale já jsem to všechno viděla. - Cože?
„Ty její urážlivé poznámky
pokaždé, když je v záběru a mluví o mně,
zatímco já žiju svůj krásný život.
Je zapšklá a já s ní prostě nemůžu být.“
Řekla: „Bože, jsi tak... otravná, Khloé, vaří se mi z tebe krev.
Očividně jsme v různých dimenzích.
Hrozně mě urážíš a... mě svou nevděčností.“
To je hnusné.
Je to hnusné.
Horší už to být nemůže.
Musíte to napravit.
Myslím, že to spolu musíme probrat.
Napsala jsem jí a odblokovala ji.
Řekla: „Je jasné, že si musíme promluvit.“
No, chtěla jsem...
sem přijít.
Chtěla jsem se omluvit, protože jsem měla výpadek.
Ani nevím, co jsem ti napsala.
Zaprvé, byla to dobrá lekce, protože jsem nevěděla,
že když někoho zablokuješ ve skupinovém chatu, že pořád vidí
- tvoje zprávy. - To jsem netušila.
- Říkala... - Já nikdy nikoho nezablokovala,
kromě svého bývalého bláznivého přítele.
- A mě. Nádhera. - A pak tebe.
Jen jsem si Kim stěžovala a říkala věci, které bych neřekla,
kdybych věděla, že tam Khloé je. Ale...
Ale asi to tak mělo být.
Já jsem jen potřebovala zablokovat tu energii.
- A pak se mi zatmělo a... - Jo.
... ovládl mě vztek.
To je pravda.
- Takže se omlouvám. - Děkuji.
Slyšela jsem, že jsi byla dost naštvaná, máma a Kim mi volaly.
A máma řekla:
„Víš, mě každý den mrzí, jak to je s tetou Karen,
měla bys Khloé zavolat.“
Promiň.
Bylo to s vámi fakt těžké.
Omlouvám se.
Proč brečíš?
Protože to s vámi bylo těžké...
v minulosti.
Upřímně, není to od doby, co jsem s Travisem,
protože jsem včera koukala na videa
a říkala si: „Tohle už trvá tolik let.“
Je to...
těžké, mám pocit,
že mi zaprvé nerozumíte
a zadruhé to, jak se ke mně chováte.
Mám pocit, že jednou za čas prostě vybouchnu,
a tohle byla ta chvíle.
Já to nedělám schválně, snažím se držet se stranou
a vy mi říkáte: „Proč se nás straníš?
Proč se nestavíš?
Proč to není jako dřív?“
Ale pak jsem si říkala, že už to trvá tolik let...
Myslím, že je spousta důvodů
a není to ničí vina,
ale zařídila jsem si vlastní život
a jsem šťastná. A někdy toho mám moc,
protože mám sedm dětí a hodně práce
a manžela s opravdu náročným životem
a kariérou, kterého také chci podporovat.
Je toho hodně.
Není to kvůli Travisovi.
Já Travise z ničeho neviním.
Všimla jsem si, že došlo k odloučení naší a tvé rodiny?
Jo, myslím, že to není... Já nevím
- proč. - Začalo to jako něco osobního.
Když jsme spolu začali chodit,
přišlo nám, že nás v tom nikdo nepodporuje,
nevím, o co tehdy na začátku šlo,
měla jsem pocit, že se víc staráte o Scotta.
Nevím, jestli jste měli po svatbě nebo to byly vaše první Vánoce,
ale pořád jste posílali videa typu: „Když se lidi vezmou,
mají vlastní rodinu, vlastní tradice.“ Pořád jste to posílali.
- Všem nám to přišlo... - Jaká videa?
- Do zpráv na náš chat. - Jo.
Říkala jsi, že sem už na Vánoce nebudeš chodit.
Mámu to rozbrečelo.
Říkali jsme si: „Jestli má něco na srdci, ať to řekne.“
Máš právo se vdát a mít vlastní tradice.
Ale pořád můžeme... Lidi pořád chodí ke svým rodičům
a pořád mají... Neznamená to,
že už nejsi součástí rodiny.
Tehdy si spousta z nás říkala: „Proč nám tohle říká?“
Mluvili jsme o tom celé Vánoce. Nakonec jste se objevili
a my jsme byli rádi, že jste přišli. Tyhle maličkosti hodně znamenají,
ukazují nám snahu.
Víš, já myslím, že sem někdy nechodím, protože...
Začnu sem chodit a přijde mi, že je všechno v pořádku,
a pak se dívám na sestřihy v pořadu.
Pomlouváte mě, když zavěsím telefon.
My se před spaním díváme na televizi.
Jo, prý se to má hodinu před spaním vypnout.
NA TELEFONU KOURTNEY
To je z Americké akademie pediatrů.
Dobře, mám tě ráda.
- Tohle bylo skvělé. Děkuju. - Mám tě ráda.
- Ahoj. - Ahoj.
Páni.
- Ráda poučuje. - To ano.
Nebo na promoci Kim,
proč mě Kimini přátelé pomlouvají
a mají urážlivé poznámky a tak?
Není divu, že odtamtud odcházím s pocitem,
že se nemůžu dočkat, až odtamtud vypadnu,
a že se nemůžu dočkat, až od těch lidí budu pryč.
- Máš toho dost? - Musím jít.
Kojím.
Ona je jediná, kdo kdy měl dítě.
Kourtney řekla: „Odcházím.“
Její výraz: „Můžu jít?“
- Bůh jí žehnej. - Ano.
A já na to: „Bůh mi žehnej?“
Já jedu domů kojit,
jste v pořádku?
Jako bych dělala něco ostudného, jela jsem tam hodinu a půl.
To, že jsem se tam dostala, pro mě hodně znamenalo.
Pro všechny to hodně znamenalo, v různých smyslech.
Jasně. A já nežádám o ocenění ani potlesk.
Ale myslím, že když tam jsme, měli bychom být co možná nejvíc v daném okamžiku.
Kdyby to bylo naopak
a tys od nás slyšela: „Za pět minut musím jít.“
A kdybychom si stěžovali na cestu.
„Jela jsem hodinu a 40 minut. Musím...“
Všechny ty věci jsou pravda, ale ostatním to taky zabralo
spoustu času a úsilí dostat se na stejné místo.
Tak ji jen podpoř, nebo tam prostě nejezdi,
jestli se chceš takhle chovat.
Strašně mi vadí, co dělá máma.
Jak dělá...
Když jsem se s mámou
pohádala, když jsme byli u MJ, jak řekla: „Musím si jít zavolat
a udělat tohle a bla, bla...“
Všimla jsem si toho a já to dělám taky. A udělala jsem to tehdy, když jsem
oznámila: „Za 30 minut odjíždím.“ Přesně jako máma.
Když jsem to pak viděla, řekla jsem si:
„Nedělej to.“
Ale taky si říkám...
Já nevím. Nechci, aby všichni říkali: „Kourtney si ani nesedla.“
Taky si myslím, že některé části nejsou vidět.
Máma mě stresovala. „Musíš přijít na akci své sestry.“
- Je to těžké. - Jo, chápu.
Někdy mi přijde, že věci, které říkám nebo sdílím
nebo tak něco, působí jako...
že vás odsuzuju. Pořád vás slyším říkat, že vás soudím.
Říkám si: „Kéž by mi to řekli hned.“
Protože já nemám v úmyslu vás odsuzovat.
Buď sdílím informace, protože jsem tvoje starší sestra,
starší sourozenci tohle dělají.
Někdy se mi zdá,
že když něco říkám, může to působit,
jako že někoho haním. Naše rodina je...
Jsme k sobě navzájem natolik kritičtí,
že okamžitou reakcí je prostě být defenzivní.
Máš právo s někým nesouhlasit
nebo se zeptat: „O čem to... mluvíš?“
A nemusí to být útok. Tak jsme to dělávali.
Tak jsem se cítila, když jsem mluvila o té televizi.
Divila jsem se: „Proč mě pomlouvají, když zavěsím?“
Jen jsem sdílela informace.
Neříkala jsem: „Neopovažuj se mít televizi.“
Říkala jsem: „Tohle ukázaly studie nebo tak.“
Nechci působit tak, že někoho soudím, protože to není můj záměr.
Je to prostě: „Tohle jsem dneska viděla.“
Každý den vidím různé věci a každý den se to mění.
Mám pocit, že když máš dítě,
nebo tak je to alespoň u mě, a už jsem to předtím zažila,
tak si s nikým nerozumíš.
Napadá mě,
že mám pocit, že si s nikým nerozumím.
A že mi nepřijde,
jako by se někdo snažil, aby si rozuměl se mnou,
v tomhle mém životním období.
Můžeme být každý jiný a být v pohodě,
ale když nepůjdu s proudem toho,
co dělají ostatní, tak je to nějakým způsobem nepřijatelné.
Je to jasné jako... neonové světlo, že jsem někde jinde.
A oni... Některým to prostě vadí.
Když například odcházím nebo když ukončíme telefonát
o televizi, já prostě zavěsím.
Nenapadne mě, že tam bylo něco...
Myslela jsem, že jsme se normálně bavily. Pak zavěsím a říkám si:
„Proč mě Khloé a Malika tak pomlouvají,
když mně přijde, že je všechno v pohodě?“
Já o vás potom už vůbec nepřemýšlím.
Někdo si řekne:
-„Chápu, ty na mě nemyslíš.“ - Jo.
- Jediná reakce by pro mě byla... - Jo.
„Dobře,... si.“ Je mi to jedno.
Je zajímavé slyšet tvůj názor,
protože my všichni máme pocit, že nás nenávidíš
a že nechceš být součástí našich životů.
Nelíbí se mi, jak moc jsme se rozdělili.
Nelíbí se mi, jak se k sobě chováme.
Ty jsi někdo, koho miluju a s kým mám ty nejlepší vzpomínky
a nejlepší vztah.
Jen jsem to posledních pár let tak necítila.
Všechny ty roky
jsme kolem tebe chodili po špičkách, protože jsi nebyla šťastná.
Protože si myslím, že nás na začátku
nikdo nepodporoval.
Možná vás dávám všechny do jednoho pytle a možná to není fér.
Ale myslím, že by stačily...
- Je dobré si to uvědomit. - ... maličkosti.
Chci cítit, že si můžeme promluvit a být normální.
Mě zamrzelo... Ne něco, co jsi udělala,
ale když jsme se pohádaly a ty jsi mě zablokovala,
Kim řekla: „Já s Kourtney mluvím pořád.“
A já jsem si říkala: „Ty s ní pořád mluvíš?
My spolu nikdy nemluvíme.“
Chybíš mi.
Chybí mi nechodit kolem tebe po špičkách.
Mám pocit, že nemůžu nic říct, protože se bojím, že něco řeknu špatně...
Ale vy to řeknete potom
- a já to pak vidím v pořadu... - To je stejné jako tvoje zprávy,
nevěděla jsi, že to vidím. Všichni pomlouváme.
Něco se nahraje, něco ne.
- Jo. - Nevěděla jsi, že já ten rozhovor vidím.
- Já tě normálně nepomlouvám. - Jak to mám vědět?
Protože ti to říkám. Nepomlouvám tě,
ale tehdy jsem vybouchla a ani si nepamatuju, co jsem říkala.
Jde o to, že je to mezi námi divné už několik let.
A narůstá to, protože se to snažíme zamést pod koberec
a nikdy o tom nemluvíme a...
Pohár přeteče.
Myslím, že bych to ráda pochopila.
Mám pocit, že jsi na mě naštvaná víc než na ostatní
a možná jsem jen snadnější cíl.
Myslím, že to je to, když se třeba
zeptám: „Co všichni děláte?“
A vy řeknete: „No, my děláme tohle.“
Ale pak se neřekne: „Chceš se...
- přidat?“ - Ano. Máš pravdu.
Odteď budu „chceš se přidat“ říkat pořád.
Chceš se přidat?
Chtěla bych tohle vyřešit, protože mi chybíš.
Všem nám chybíš, všichni tě máme rádi.
Všichni jsme...
Jsi jednou z nás, nemůžeme tě ignorovat.
Když s námi nejsi na akcích, neříkáme: „Kdo je ta holka?“
- Říkáme: „Kéž by tu Kourtney byla.“ - Jo.
Když se fotíme, všichni...
Chybíš nám. Chybí nám tohle všechno.
To neznamená, že musíš být na všech akcích.
- Je toho hodně. - Je toho hodně.
Před dvěma lety jsem na své narozeniny řekla: „Nechci žádný dárek.
Chci rande, jen ty a já.“
Může to být na hodinu. Můžu přijet k tobě domů, cokoliv,
a stejně se to nikdy nestalo.
Zkoušely jsme to,
ale život se nám staví do cesty, všichni máme práci.
Vím, že máš dítě.
Naprosto to chápu. Rocky může být na našem rande.
Chci, aby to mezi námi bylo lepší.
Vím, že ona to hluboko uvnitř taky chce.
Všimla jsem si, že se snažíš, a jsem za to opravdu vděčná.
Jen doufám, že Jane a Suzanne zase budou spolu.
To bylo moc dobré!
Khloé, postav mě na zem.
- Proč? - Protože... jsem velmi křehká.
Jen se k tobě chci vrátit. Neříkám, že to bude stejné,
nebudu tě zvedat a házet s tebou.
Chápu, že to možná odplulo. Ale chybíš mi.
Chci záblesk našeho starého vztahu zpět.
- Taky jsi mi chyběla. A... - Děkuju.
Udělala bych pro tebe cokoli...
- Děkuju. - ... i když se hádáme.
Vymyslím něco, co můžeme udělat společně...
- Super, to bych moc ráda. - ... co by bylo smysluplné a milé.
To bych chtěla víc, než tušíš.
Tak jo, to bylo hezké.
- Bylo to hezké. - Děkuju.
Jsem moc vděčná a šťastná, že jsme skončily pozitivně
a že necháváme to špatné za sebou.
Půjdeme dál a troufám si říct, že budeme stoupat.
Dobře.
Obejmeme se?
- Mám si ti sednout na klín? - Jasně.
Jako za starých časů.
Pořád jsi lehká jako pírko.
Padesát dva kilo.
- Větší prsa. - Jo.
Díky, že jsi přišla.
Díky za pozvání.
7. LISTOPADU 2025 VÝSLEDKY ADVOKÁTNÍCH ZKOUŠEK
Hlavní zprávy. Slečna Kim Kardashian, budoucí rodinná advokátka,
dostane za pár minut výsledky své advokátní zkoušky.
Ať projde, nebo ne,
pořád někdy bude naší rodinnou advokátkou.
Proto říkám budoucí advokátka.
Bože, doufám, že je to dnes.
Ahoj.
Chtěla jsem přinést láhev tequily a říct:
„Tohle je buď na oslavu, nebo na pláč.“
Ale zapomněla jsem ten alkohol, protože nejsem...
Kris: Nějaký tu máme.
Dobře, děkuji.
Zrovna jsem něco říkala.
Necítím se nejlépe, takže to můj mozek zapomněl.
Ale já jsem...
Jsem trochu nervózní, ale taky nadšená, já prostě nevím.
Já spíš...
Hele, moc to pro ni chci
a vím, jak moc to ona chce pro sebe.
V kolik to začíná? V pět?
Zveřejní to v pět, nebo je to...
Jo, takže to bude v pět.
Takže za 12 minut.
- Budete tady, až to přijde? - Ahoj, zlato.
Modlila jsem se. Šla jsem ven a viděla úplněk.
Modlila jsem se k Bohu.
Poprosila jsem Ježíše: „Prosím, ať udělá tu zkoušku.“
Co se stane? Objeví se to na obrazovce?
Přihlásím se a... Vlastně jsem teď nervózní.
- Já nebývám nervózní. - Jasně,
- tohle je šílené. - Dáš si panáka tequily?
Ne. Měla bych?
Viděla jsem na vlastní oči, jak usilovně Kim studovala.
Viděla jsem, jak vážně to bere.
Viděla jsem, kolik let,
ne dnů, ne měsíců, ale let do toho vložila.
Ona ví všechny ty informace.
Má všechno v hlavě.
Je to v jejích žilách.
Vím to, viděla jsem to.
Viděla jsem, jak se obětovala.
Všichni mi říkají, že JFK mladší to dělal třikrát,
- Kamala Harrisová to dělala... - Tvůj táta dvakrát.
Ne, to dopadne.
Síla myšlenky, vyjde to.
Jo.
Jestli to udělá, budu za ni moc ráda.
Jestli ne,
prostě ji podpoříme.
My...
se pět minut budeme litovat
a pak to zkusíme znovu.
- Máš tátův zápisník. - Jo.
Kolik je hodin?
- Sainty. - Sainty. Já vím, hrůza.
- Sainty. - Sainte.
Čtyři minuty, Sainte.
- Já vím... Podívej se na sebe, umíráš. - Opravdu?
Dvě minuty.
Jsem zvyklá...
na pocit...
že se děje to nejhorší...
- Kimberly, přestaň. - ... víte?
- Prostě přestaň! - Ještě jedna modlitba.
Ano.
Pomodli se.
Dobře.
- Je čas. - Je pět.
Panebože.
Budu brečet.
- Neudělala jsem to. - Jak to víš?
- Je tam „neuspěla“.
- Ne. - To je v pořádku.
Myslela jsem si to.
Ne.
Proč sis to myslela?
Neměla jsem ze svých esejí dobrý pocit, ale to nevadí.
To je šílené.
Bylo by úžasné,
- kdybych to udělala. - Tolik jsi dřela.
Sakra.
Ale chci vidět svoje skóre.
Sakra, jsou to moje eseje.
Já to věděla.
- Zlato. - To je v pořádku.
- Kim. - To je v pořádku.
- Je to na prd, protože jsi dřela. - Je to na prd.
Je to na prd.
- Sakra, fakt jsem to chtěla. - Bylo to poprvé, Kim.
Je spousta... Představ si ty nejchytřejší lidi na světě.
- Jak jsi to říkala. - Sakra.
Někdy prostě neuděláš zkoušku.
- Dobře, zavolám Chrisovi. - Víš?
- Kdo je Chris? - Komu voláš?
Svému profesorovi.
Neudělala jsem to.
To o tobě nic nevypovídá.
Já v tebe věřím díky tomu, co u tebe vidím.
Není to to, co jsi chtěla, protože jsi chtěla projít, že?
Mohlo ti to být jedno a na to se budou všichni dívat.
Myslím, že si neuvědomili, jak jsi byla blízko a jak tvrdě jsi studovala.
Mám tě moc ráda.
- Mám tě ráda. - Mám tě ráda.
Ne, vážně, já se nebojím. Já...
- Je to v pohodě. - Mějte se.
Ahoj.
Zavolej mi později. Zavolám ti, až dorazím domů.
Cítím se hrozně.
-Bože. - Vím, že na tom tvrdě pracovala.
Snažila jsem se jí dovolat. Chystala jsem se přijet
a pak na mně Rocky usnul.
- Dobře. Natáčíme... - A já jsem...
Zavolám ti později.
- To je hrozné. - Já vím.
Je to lepší, než jsem čekal.
Ale co kdybychom to příště naplánovali...
Ahoj, Chrisi. Co kdybychom to naplánovali tak, že příště nebude točit,
ne jednu show, ale rovnou dvě najednou,
- kde si musí pamatovat repliky... - Nemám na to čas.
... a studovat práva.
Možná, doufejme, tě nebudou bolet záda.
Tolik se toho za tu dobu pokazilo.
Věc se má takhle. Myslím, že začne druhá řada Všechno je fér,
takže budu točit od ledna do března.
- Gratuluji. - Díky.
Jo, kritikou uznávaný.
- Tenhle týden jsem velká... nula. - Kim!
Sledovanost je nejvyšší, jaká kdy byla.
Lidi, co se chovají jako kreténi, jsou kritici, co nás nesnáší.
Nejsem právnička a v televizi hraju hroznou roli.
Víš co?
Povedeš si skvěle.
Jsem tak... Záleží na divácích a fanoušcích.
Mohl to být buď nejlepší týden mého života,
nebo ten nejhorší týden mého života.
Budeš v pořádku.
- Já vím. - Jo.
- Já vím. - Dobře.
Takže tohle znamená, že... V hlavě jsem si říkala:
„Otevřu své srdce a svůj život někomu...
jakmile bude ta zkouška hotová.“
Ne.
Další rok.
Dobře. Jaké je z toho ponaučení?
Ponaučení je ukázat svým dětem, že i když selžeš, budeš se dál snažit.
Postavíš se zpátky na nohy, ať už je to veřejně, nebo soukromě,
a ukážeš jim, jak tvrdě pracuješ a že se nevzdáváš.
Počkat, podívej.
Napsala jsem: „Které celebrity na první pokus propadly?“
Stojí tu: „Kim Kardashian.“
- Mám tě ráda. - Ahoj. Mám tě ráda.
Je to tak, jak to je.
Nepřišel můj čas.
Moje cesta...
Je na prd, že jsem tomu věnovala tolik času, tolik jsem to chtěla.
Prostě to nebyl můj čas.
Až to přijde, bude to skvělé.
Vím, co musím udělat.
Opravdu.
Průběh tohohle procesu
je pro mě důležitější než výsledek.
Příště to dokážu.
Opravdu. Mám z toho dobrý pocit.
Letošní rok byl asi jeden z nejtěžších let
mého života.
Jen najít ten vnitřní stav, kdy vám jsou věci jedno,
složit advokátní zkoušku, vychovávat své čtyři děti,
hrát podle scénáře v televizních pořadech,
soud v Paříži, promoce na právech.
Byla tu spousta osobních věcí, které jsem musela vypustit, udělat,
dokončit a splnit, a já jsem to sakra zvládla.
Tohle byl nejlepší rok, je mi 28 let.
Deset let Kylie Cosmetics.
Tolik dalších úspěchů.
- Jsi tak krásná! - Tahle.
A zbavili jsme se ducha, což je na tom to nejlepší.
- Duch je pryč. - Duch je pryč.
- Produkční: Aleluja. - Aleluja.
Produkční: Stýská se ti?
Chybí mi společnost, nebudu lhát.
Byl to úžasný, neuvěřitelný rok.
Rozšiřuju svou značku Lemme a cestuju, byli jsme na turné.
Jsem v režimu mámy.
- Podám ti to. - Dobře.
Můj dům je pozadu, zbývá mi osm měsíců.
Těším se, až se do toho domu vrátím
a vytvořím nový rodinný domov.
Letošní rok byl skvělý.
Rozloučili jsme se s Eldorado Meadow, což bylo hořkosladké,
bylo tolik nových cest, nových kapitol
a tolik úžasných vzpomínek.
Je vážně... sexy.
Je moc sexy.
Tenhle rok jsem se snažila dělat věci,
které mi už nebyly příjemné.
No tak, True!
Začala jsem si víc věřit.
Jsem moc ráda, že jsme se s Kourtney udobřily.
A jednoho dne se může uskutečnit naše rande.
Jako za starých časů.
NA TELEFONU ROB
Reakce na trailer.
Lidi tě obdivují
a chtějí tě víc a víc.
Neobdivují mě, ale vím, jak to myslíš.
Ale ano, jsou úplně paf, naprosto šílí.
Robe, nejdůležitější otázka: Vrátíš se na osmou řadu?
Doufám, že budu v osmé řadě.
Rozhodně chci natáčet v osmé řadě.
Tolik jsem se toho letos o sobě dozvěděla.
Jsem mnohem trpělivější.
Jsem mnohem vyrovnanější.
Snažím se být laskavější, jednat s láskou.
Všechno je super.
Ale moc se těším i na příští rok
a nechce se mi věřit, že mi bude 70.
Pojďme na to. Energie supermodelek.
Pojďte ke kameře.
Akce!
To je fakt roztomilé.
Díky, dámy, bylo to fantastické.
Těšte se na osmou řadu!
Bude to báječné.
- Ahoj. - Ahoj.
- Držme se předsevzetí, jo?
Khloé... Kylie, stěhuji se k tobě do domu pro hosty.
Co říkáš?
Stěhuji se tam. Až mi bude 80.
- Fajn. - Tak jo.
Dohodnuto.
Víš, že smutné věci
se berou v Kalifornii jako zavazující?
Ty sis ten rozhovor nahrála?
Ano. Právě teď natáčím.
Je tu šest lidí, kteří poslouchají.
- Máš šest svědků? - Šest svědků.
Máme tě na kameře, Kylie.
To je smutné.
Promiň, měj se. Mám tě ráda
Jo, mám kde bydlet.
Bydlení na stará kolena.
Zadarmo!
České titulky Jana Uhlířová