Din episoadele anterioare...
Acesta e șorțul meu cu Dolly Parton.
Știți că o iubesc pe Dolly Parton.
Ăsta e țelul podcastului meu.
Așa că trebuie să manifest.
Protejați Calabasas!
Astăzi are loc un protest la groapa de gunoi din Calabasas.
Mă enervează să văd camioanele.
Mamele astea n-o să se oprească. Nu vrei să te pui cu mamele.
- Am reușit! - Da!
Am absolvit Dreptul.
Trec la următorul lucru.
Mă apuc direct să mă pregătesc pentru barou
și mă stresez că nu am acordat destul timp.
- Trebuie să plec în curând. - Mulțumesc. Da.
Zice: „Pot să plec?”
- Fie binecuvântată! - Fie binecuvântată!
CASA LUI KRIS
Bună!
Bună, Bridgette!
Ce faci?
Mi s-a aprins blițul.
Am 40 de ani.
Uau!
Mamă!
Sunt atât de entuziasmată și aproape că nu-mi vine să cred.
Dar mâine zbor la Tennessee pentru a o întâlni pe Dolly Parton.
Alo?
Și nu numai că mă întâlnesc cu ea, dar vine la mine la podcast.
Așa că azi mă duc acasă la mama pentru că are
ținuta perfectă pe care s-o port când mă văd pe Dolly.
Spune-mi despre Dolly.
E o emblemă.
- O iubesc. - Inspirație.
Îmi place, mă bucur pentru tine.
Nu pot să cred că a acceptat asta, pentru că e uriaș.
Și podcastul ăsta e foarte important.
Și sunt foarte recunoscătoare și foarte onorată.
Dar cu ce naiba te îmbraci?
Am ales totul.
- Bine, să-ți arăt. - În regulă.
Copiii mei râd de mine pentru că strâng lucruri.
Dar, hei!
Ghici cine are o ținută vintage grozavă pentru că am păstrat ceva!
Uită-te la ținuta asta!
- Am purtat-o pentru... - Ce drăguț!
...o întâlnire cu președintele Reagan.
Te rog, probează jacheta asta și zi-mi că nu e genul lui Dolly Parton.
- Uite! - E foarte drăguț.
Ai putea s-o porți cu un tricou scurt.
În primul rând, cred că sunt 38 de grade în Tennessee,
și e un pic cam mult pentru această ocazie.
Așa.
Ce să vezi!
Ai intrat în ei.
- Îmi place. - Nu pot sta jos în ei.
Măi să fie!
Cred că e drăguț că mai ai ținuta asta.
Ținuta mamei nu e potrivită pentru podcastul ăsta,
dar voi găsi ținuta perfectă.
Am întâlnit-o o dată acasă la Kathie Lee Gifford.
Am emoții, dar sunt entuziasmată.
- Da. - Și Malika va veni cu mine.
Am emoții pentru că vreau să fiu foarte respectuoasă.
N-aș fi niciodată nepoliticoasă sau obraznică intenționat,
dar sunt în mintea mea.
- Ne vedem mai târziu. - Ăștia sunt Isuși?
Da.
Da, mi-i pun în genți.
Bună, Khloé!
- Mamă. - Vrei unul pentru poșetă?
- Nu pot spune... - Cum să-l refuzi pe Isus?
Nu pot să-l refuz pe Isus.
Bine, îi am peste tot.
Acesta e pruncul Isus cu halat roșu și unul cu negru. Bună!
Am sute pentru că le pun de fiecare dată când fac bagajele.
Sau le pun într-un buzunar, ca Isus să fie cu mine.
Știi că Isus e cu tine și fără omulețul ăsta.
Știu.
Dar ăsta e doar un lucru simbolic care mă face foarte fericită.
Uau!
Pruncul Isus te ajută în călătoria ta de a rămâne zen?
Pot vorbi cu el când mă enervez foarte tare.
Nu înnebunesc și zic: „Ascultă...”
Dar spun: „Te rog, dă-mi puțină răbdare,
„te rog, ajută-mă să mă calmez,
„te rog, ajută-mă să respir.”
Și uneori reușește.
În unele zile, îmi pierd mințile.
Îți pierzi mințile.
- Știu. - Vrei mai multe pastile azi?
Cred că da.
Uau!
Bună!
BUN-VENIT ÎN ORAȘUL CALABASAS
FARD DE PLEOAPE COMPACT
Cât de drăguț a fost?
Una dintre colecțiile mele preferate.
- Ce drăguț! - Bună!
- Iată-l! - Bună!
- Sunteți amândouă. - Vine în forță.
- Ce faceți? - Mi-a fost dor de tine.
Îmi pun ochelarii de soare.
- Ce faci? - Da.
Scott și Kylie se întâlnesc cu mine azi
deoarece Kylie are niște probleme majore acasă.
Stăm aici?
Putem sta aici,
dar, domnișoara Kylie, dacă stă prea mult pe canapea, adoarme,
pentru că n-a dormit de zile întregi.
- N-ai mai dormit de zile întregi? - Avem o problemă.
Am o problemă.
- Care e situația? - Da, are.
Casa mea e foarte bântuită.
- Nu! - Și am nevoie de ajutorul tău.
Deci am o fantomă.
Și iese noaptea
și am nevoie de puțin ajutor.
Așa că a început cu lovituri.
- Bine. - Lovituri în pereți.
Cum sună? Ca o oală și o tigaie?
- Ar putea fi o țeavă spartă? - Ca o bătaie la ușă?
Nu, e ca și cum...
- Sexual? - Ca o tobă.
- E ca și cum ar cădea cineva. - Dumnezeule!
- Adică bum! - Da.
Și se întâmplă la întâmplare.
Și nu se aude în fiecare noapte.
Dacă înțelege cineva că fantoma are un program, eu sunt aceea.
Deci, în unele nopți ai chef să bați, iar uneori nu ai.
Încă vorbim despre fantomă?
Nu știu.
Probabil ambele.
Nu contează.
Când dorm, mă trezesc pentru că aud lucruri cum cad
- ...în baie, în dulap. - Ce?
Da, nu poate dormi nimeni la mine.
Kendall a încercat să doarmă. A plecat la miezul nopții.
- Pentru că a auzit zgomote? - A fost prea ciudat pentru ea.
Vorbești cu fantoma asta?
Sunt nopți în care mă pregătesc de culcare
și zic: „Nu în seara asta.”
Dar cred că vrea să-mi atragă atenția și vrea să petrecem timp împreună.
Și eu nu sunt de acord.
Bună!
Poți dormi în camera mea?
LA TELEFON KENDALL
Nu. Ce se întâmplă?
Ce ai trăit în casa lui Kylie?
Casa lui Kylie e 100% bântuită.
Intru în camera ei și mă trec fiori sau simt că e cineva în spatele meu.
N-am putut să fac asta.
- Ce? - Bine, mulțumesc.
Ariel a încercat să doarmă la mine. M-am trezit și plecase.
Zice: „Nu pot sta aici.”
- Ariel. - Da, Ky Ky.
LA TELEFON ARIEL TEJADA
Voiam să-mi spui ce s-a întâmplat când ai dormit la mine acasă.
Dumnezeule!
Adică când am plecat la 03:00
pentru că eram îngrozit de bătăile în tavan?
Zis: „Nu rămân aici.” I-am scris lui Kylie că plec.
Bine. Pa!
Ce vrei să facem?
Cred că ar trebui să dormiți la mine și să scăpăm de fantomă.
Ca în Vânătorii de fantome.
- Exact. - O să aducem rucsacuri.
- Ce sunt Vânătorii de Fantome? - Știi ce zic?
„Cui îi e frică de fantoma aia?”
- Hai, vânătorii de fantome, sau cum... - Vânătorii de fantome.
Pe cine o să suni? Ce o să faci?
- Vânătorii de fantome. - Asta spun și eu.
Pe cine suni?
O fantomă.
Bună!
Mulțumesc.
- Emoționant. - Foarte.
Mulțumesc că ai venit.
- N-aș rata așa ceva. - Mă bucur că am rezolvat asta.
Va fi o călătorie scurtă și drăguță.
Eu și Malika ne pregătim să mergem în Tennessee
să ne întâlnim cu idolul meu, Dolly Parton, și sunt foarte entuziasmată.
Am emoții.
Vreau să par competentă și că știu ce fac.
Amintește-ți că ești competentă.
Știu, dar am emoții.
Și ea e intervievată tot timpul.
E profesionistă, dar și tu ești profesionistă.
Cred că veți avea o conversație foarte bună.
Înfricoșător.
Sunt tare emoționată!
Podcasturile mele sunt de obicei foarte conversaționale.
Nu vreau să fac nimic greșit,
pentru că sunt atât de onorată că sunt în spațiul ei.
- Mergem în Tennessee. - Da.
Abia aștept. Mereu mi-am dorit să merg.
- Ce mai faci? - Bine. Tu ce faci?
Sunt cam supărată că nu pot sta mai mult,
- ...pentru că vreau să văd Tennessee. - Știu.
- Mergem să vedem Tennessee. - Da.
O s-o facem rapid și va fi grozav.
Nu simt neapărat că vreau să ies cu o seară înainte
de un podcast important,
când trebuie să mă trezesc în zori.
Dar o să ies, pentru că, atunci când merg undeva,
sunt concentrată, am energie bună.
Și cred că va fi distractiv. Și, după ce ies, o să-mi placă.
- Hai să mergem! - Să mergem, iubito!
Ce s-ar putea întâmpla cel mai rău?
Nashville, venim!
Nashville, Tennessee.
Frumoasă stradă, cu toate luminile.
E mare agitație în Nashville.
Bun. Ce zi este? E luni? Bravo lor!
Broadway seamănă cu Vegas Strip.
E atât de mișto!
Suntem gata, o să ne distrăm.
Dar nu prea tare, pentru că am treabă la prima oră.
Ești preferata mea!
Mulțumesc.
Sunt ambivertă.
Pot fi foarte introvertită și foarte extrovertită.
Voiam doar să te salut. Bun-venit în Nashville!
Mulțumesc.
Depinde unde sunt, de starea de spirit, toate astea.
Vă iubesc!
- E distractiv, totuși. - Rahat!
Nu mi-ar plăcea să cad într-o groapă.
Mulțumesc mult.
Nu mă pot abține să nu mai intru într-un bar.
La mulți ani!
Alo? Când ești la Roma.
E prima dată când joc asta.
Dacă o bag, trebuie să bei.
Nu beau rahatul ăsta.
Nu asta, bea-ți propria băutură.
Numărul unu, eu nu beau bere.
Am fost educată acasă. N-am fost la facultate.
Am ratat aceste oportunități.
Ce e cu mine?
Dar ăsta e un joc distractiv.
Trebuie să jucăm și cu copiii cu suc de mere.
Le-ar plăcea mult.
Poți face asta, nu?
Călăresc taurul.
Ce e?
Nu.
Da!
Hai, Malika!
Printre cele mai grozave lucruri la Malika este că ar face orice.
Trăiește cea mai bună viață!
Eu nu mă dau.
Nu.
Te-ai descurcat bine.
Mulțumesc. Și n-am murit.
- Nicio șansă. - Cum e cu „Când ești la Roma”?
Romanii au avut și ei limitele lor.
Vrei să fii barman?
O să fiu barman.
- Da. - Hai s-o facem!
Vrea cineva ceva de băut?
Haideți!
Simt că e energia lui Kendall Jenner care toarnă shoturi de tequila pentru toți.
Așa!
- Stai. Trebuie să le luăm bani? - Da.
Stați, trebuie să-mi plătiți.
Nu pot fi concediată.
Da! Noroc!
Cine plătește pentru asta?
Seara asta a fost distractivă.
Cred că asta e. Cred că asta e tot ce am.
E foarte greu.
Sunt foarte mândră de mine pentru ceea ce sunt acum,
pentru că am muncit din greu ca să obțin puțin din acea lumină
care mi s-a stins de mult timp.
- Arăți superb. - Mulțumesc.
Încă lucrez la asta.
Nu mi-am revenit complet,
dar sunt mândră de mine pentru cât de departe am ajuns.
Și o să fiu bine pentru mâine.
Cred că am o singură șansă, dar nu știu.
- Khloé, te iubesc. - Și eu te iubesc.
Încă suntem implicate în încercarea de a ajuta la curățarea din Palisades.
Astăzi, eu și Kim ne întâlnim
cu Erin Brockovich și abia așteptăm,
pentru că ea exact cu asta se ocupă.
Mă bucur că o avem să ne ajute.
- Bună! - Bună!
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
ERIN BROCKOVICH, ASISTENTĂ JURIDICĂ / ACTIVISTĂ DE MEDIU
Stai, tu nu stai chiar...
- Aici? - Locuiesc în Agoura Hills.
- În regulă. - Da, sunt aici de 27 de ani.
M-am mutat aici înainte să apară filmul.
- Într-adevăr? - Da.
Evident, o cunoaștem pe Erin Brockovich din film...
JULIA ROBERTS E ERIN BROCKOVICH BAZAT PE O POVESTE REALĂ
...dar am luat legătura cu ea prin mamele din Calabasas
care au bătut la ușa ei și i-au cerut ajutorul.
- M-am dus să protestez cu mamele. - Da.
Mereu sunt mamele.
- Mamele. - Da.
- Țin cu mamele. - Cu siguranță.
- Bună! - Bună!
- Ce mai faci?
Sunt bine. Tu? Mă bucur să te cunosc.
- Îmi pare bine. - Eu sunt Erin.
- Încântată. - Eu sunt Kim.
Examenul la barou e peste zece zile,
dar, desigur, comunitatea mea înseamnă mult pentru mine.
- Erin ne-a adus cartea ei. - Da.
- A trebuit. - Superman's Not Coming.
E posibil ca toate resturile
din incendiile din Palisades și Malibu să vină aici,
la groapa de gunoi din Calabasas
și nu suntem pregătiți pentru aceste deșeuri toxice
și e o problemă îngrijorătoare.
Nu există persoană mai potrivită cu care să vorbim despre asta decât Erin.
După 30 de ani, am văzut și mi-am dat seama.
Nimeni nu vine să ne salveze.
- Se întâmplă aici. Da. - Da, trebuie s-o facem singuri.
- Vorbeam despre mame. - Da, despre mame.
- O să înceapă cu ele. - Da.
Mereu spun: „Dacă vrei să faci ceva, întreabă o mamă.”
Mamele o să-și dea seama mereu.
Putem realiza orice dacă trebuie să facem ceva pentru copiii noștri.
Cred că mamele țin cel mai mult să-și salveze copiii.
Sunt îngrijorate de sănătatea și siguranța lor, cu siguranță.
În anii '60 și '70,
groapa asta de gunoi era o groapă de deșeuri lichide periculoase.
- Uau! - Iar acolo au bazine cu folii
de protecție garantate pentru 500 de ani.
Primarul vostru a primit un raport despre groapa de gunoi.
Raportul ne spune că groapa de gunoi curge.
Există o fisură undeva în folie.
Faptul că există o scurgere în folie
e exact ce simțeau toate mamele.
Și instinctele lor le spuneau: „Ceva nu e bine.”
Mă întreb: „Care e următorul pas?”
Aș vrea un răspuns confirmat
despre reziduurile toxice pe care nu le testează.
Și cineva trebuie să le analizeze mai în detaliu
înainte de a continua să permită depozitarea resturilor.
Toate aceste substanțe chimice din resturi
sunt cel mai probabil toxice și ar trebui testate.
Tu cum ai proceda?
Este vorba despre puterea voastră de a lucra cu guvernul local
legat de problemele voastre locale.
Asta mă duce înapoi la munca mea din Hinkley.
Agenții de stat au obținut primele valori ridicate,
dar totuși nu au fost raportate.
Sincer, a fost cel mai trist lucru din viața mea.
De asta nu sunt invitată la petreceri,
pentru că mereu aduc vești proaste despre ce se întâmplă.
Te invităm noi la petreceri.
Te invităm la petrecerea familiei Kardashian.
- Mulțumesc. - Dăm petreceri tari.
Bine.
Cred că le e frică de tine când vii în oraș.
- Îi enervez. - Când apari, trebuie să fie...
Cred că îi enervez mai mult decât orice: „Scoate-o de aici.”
Doamne!
Hai să enervăm niște oameni.
Asta e slujba mea. Așa mă distrez.
Da.
Nimic nu-mi place mai mult decât să enervez când e pentru o cauză bună.
Trebuie să facem ceea ce trebuie să facem.
Dacă enervând niște oameni rezolvăm ceva,
atunci, hai să-i enervăm.
- Să păstrăm legătura. - Grozav.
Și hai să schimbăm niște legi.
Nu mi-am pus botox de patru ani ca să-mi păstrez...
- De ce te uiți la mine? - Ca să-mi țin al treilea ochi deschis.
Nu, o fac pentru a-mi păstra
- ...al treilea ochi deschis. - Te-ai uitat la mine când ai spus.
M-am întrebat: „Unde vrei să ajungi cu asta?
- Acum două nopți. - Îmi ține al treilea ochi deschis.
Bine, bravo ție!
- Intuiția. - Al meu e închis.
Eu folosesc o altă parte a creierului.
- Și n-am nicio problemă cu asta. - Bine.
- Ce faci? - Sunt bine, sunt atât de obosită!
- Tu? - Și eu, puțin mahmură.
- Da? - Dar entuziasmată.
Khloé?
- Am flori aici. - Mulțumesc.
Azi e ziua cea mare.
Știu că Dolly adoră florile și fluturii,
așa că i-am luat un frumos aranjament floral
pe care l-am comandat cu câteva zile înainte.
Nu sunt într-o vază. Sunt înfășurate într-o panglică frumoasă.
E gata, e perfectă. Așa ar trebui să fie.
Cineva are pălărie de cowboy.
LA TELEFON KRIS
Sunt obsedată de ea și mă bucur pentru tine.
Mulțumesc, mami.
Mă duc să-mi recitesc întrebările.
Poți s-o întrebi ceva
ce n-a mai întrebat-o nimeni?
Nu știu ce n-o întreabă nimeni, așa că o să fac tot ce pot.
Crezi că conduce?
Mănâncă zahăr? Care e desertul ei preferat?
Mama nu prea mă ajută acum.
N-aș pune niciodată întrebările astea.
Spune-i că o salut,
și că sunt o mare admiratoare, și că ținutele ei sunt uimitoare.
- Bine, o să-i spun. - Bine, distracție plăcută!
E o șansă unică în viață.
Bine. Pa!
- Pa! - Dumnezeule!
În regulă.
- Iei și florile? - Da, le luăm în mașină.
AGENT DE PAZĂ
Le duc în următoarea locație.
Și, când ajungem acolo, n-o să iau găleata asta.
- E... - O să-l scoatem.
- Da. - Iau un prosop, totuși.
Perfect. Mulțumesc.
Bine, să o facem.
Să mergem, fato!
- E ziua cu Dolly! - E ziua cu Dolly!
Palpitant!
DOLLY PARTON CÂNTĂREAȚĂ
- Vrei să iau florile? - Da, te rog.
Au smuls toată hârtia.
Nu!
Da, cred că hârtia trebuia să rămână pe el.
Nu!
Doamne!
Da, pentru că e o fundă cu toată hârtia.
Hârtia făcea parte din...
- Îmi pare rău. Da. - Nu-i nimic.
E udă, așa că...
Acum se destramă.
Ce facem?
Nu știu ce s-a întâmplat în spatele mașinii,
dar a desfăcut toți trandafirii cu tulpină lungă.
Ce mă fac? Să-i dau trandafirii unul câte unul?
M-am panicat pentru că am zis: „Hei! Panglica avea fluturi pe ea.”
- Asta e atașată aici. - Asta e atașată, se pune așa.
Cred că ar putea.
- Și îl putem pune așa. - Nu știu dacă mai e drăguț.
Dă-i-l după. Sau vrei să i-l dai acum?
Am vrut să intru cu ei, dar nu i-l pot da așa.
- Nu trebuiau puși în apă. - Știu.
- Bărbații ăștia! - Ce tâmpit!
Nu așa voiam să-mi încep ziua cu Dolly.
Chiar nu.
Examenul la barou e săptămâna viitoare, nu?
Peste nouă zile.
M-am trezit și am făcut un test de probă timp de trei ore.
Bine, simt că trebuie să renunț la asta.
Știu asta.
Am mai făcut unul de trei ore ieri.
Am ajuns la saturație.
O să izbucnesc în plâns, pentru că e... epuizant.
M-a lăsat spatele și fiecare...
De fiecare dată când ajung la un alt pas,
ceva mă trage înapoi. Mereu apare ceva.
Sunt multe obstacole și...
Nu sunt genul care-și plânge de milă.
Dar aseară m-am întrebat: „De ce se întâmplă asta?”
Abia pot să merg, abia pot să mă așez.
Și nu știu de ce am atâtea probleme cu spatele.
E praf rău de tot. N-o să pot sta pe scaun.
Se spune că toți înainte de examenul la barou au o cădere nervoasă
și am știut că la mine nu va fi cazul, pentru că nu sunt genul ăsta de persoană,
dar...
Înțeleg.
În regulă.
E foarte mult. Acum chiar înțeleg.
Habar n-aveam că va fi atât de emoționant.
Cedez.
Sincer, sunt șocată de mine că cedez în felul ăsta,
pentru că mă consider o persoană puternică.
Nu știu cum pot să-mi bag mai multe informații în cap.
Te sparge...
Nu te-am văzut niciodată dorindu-ți ceva așa mult.
Da.
Nu, chiar îmi doresc.
Și, dacă nu iau examenul, nu cred că l-aș mai da încă o dată.
N-aș mai avea timp câțiva ani,
apoi aș fi mai în vârstă, iar capacitatea mea de concentrare ar fi alta.
Nu cred că sunt cea mai bună la teste.
Și să știu că peste șase ani din viața mea, în care am studiat,
se rezumă la acest singur test... e cel mai înspăimântător sentiment.
Bine,
am terminat cu asta.
În unele zile, te gândești: „Sunt pregătită”,
iar în altele: „Nu am cum să iau testul ăsta azi.”
Trebuie s-o fac, pentru că sunt pregătită.
Fac asta de atât timp!
Trebuie să o fac cu încredere.
Trebuie s-o fac, peste nouă zile.
- Deci aruncăm asta? - Da.
Mulțumesc!
Doamne, ce drăguț!
Scrie True și Dream.
Doamne, ce drăguț!
Trebuie să rezolv cu florile astea.
Sunt...
Știu că vor găsi o soluție pentru tine.
Stai să verific.
Mă simt prost că sunt aici, cu mâna goală, dar...
N-o să fii. Stai liniștită.
Desigur, cu ce mă așteaptă Dolly?
O grămadă de cadouri.
Eu nu am decât un portbagaj plin de trandafiri cu tulpini lungi
care alunecă prin portbagaj.
Mereu se întâmplă câte ceva.
Dar asta înseamnă că restul va fi grozav.
Are noroc că nu era Kris Jenner aici, pentru că o să țip la el.
Dacă era mama aici, bietul era tras în țeapă,
ca în Împăratul muștelor, așteptând pe plajă.
Mama l-ar fi ghilotinat în două secunde.
- Pe ei! - Mulțumesc.
Dar ăsta e primul meu weekend cu Franyo, agentul meu de pază.
Se simte atât de prost, că-mi pare rău că mă agit pentru niște flori.
Dar este vorba de Dolly Parton.
Și trebuie să-mi amintesc că bărbații, mai ales cei hetero,
nu știu că această panglică ține toate florile împreună.
Dar se mai întâmplă și rahaturi.
Și am iertat oameni pentru mai rău.
Energia Dolly e cu mine și totul se va rezolva și e în regulă.
Ce decor grozav! Bună!
O iau pe dra Dolly și o aduc aici.
- Bineînțeles. - Apoi începem.
E o nebunie să te gândești, dar acum nici măcar un an
nu aveam podcastul ăsta.
Așa că mi se pare ireal să fiu acum în Tennessee
cu unica Dolly Parton, pe cale să o intervievez.
E o nebunie.
Și da, mami, ai avut dreptate.
Intră, Dolly!
- Bună! - Bună!
Bună, oameni buni!
E Cowboy Khloe.
A trebuit să mă aplec.
Dolly arată fabulos.
E fabuloasă.
Are o aură de dragoste și fericire.
- Ce faci? - Îmi pare bine.
- Arăți minunat. - Ei bine, mulțumesc.
Abia așteptam să fac asta.
Eu abia aștept asta de ani de zile.
Înainte să am un podcast, doar să te cunosc.
Mulțumesc pentru invitație.
Sunt onorată.
Vreau să vorbesc despre toate afacerile tale pe care le ai
și despre cât de inteligentă ești.
Singurul lucru pe care nu l-am făcut e o linie de peruci,
și este cel mai evident lucru din lume.
Și cu asta am crezut că voi avea cel mai mare succes.
Ce? Vrei să pornești o linie de peruci?
Mama o să facă asta pentru tine în două secunde.
Fată, sună-mă, te ajut.
Știm cum să punem o marcă la punct. Hai să facem asta, Dolly.
După cum știi, la aniversarea mea de 40 de ani, am făcut Khloe Wood.
Dumnezeule!
- În onoarea Dollywood. - Știu, am toate pozele.
Toată lumea îmi arăta ce faci.
Am fost atât de onorată și atât de...
flatată și mi s-a părut grozav.
Dolly mi-a spus cât de mult i-a plăcut petrecerea
și cât de distractiv a părut. Zic: „Bine că n-ai fost acolo”,
pentru că m-am făcut criță.
Nu puteam să mă îmbăt în preajma lui Dolly, e o nebunie.
Așa că, până la urmă totul se așează.
Ai avut mereu un drum incredibil.
Ești profund spirituală, dar în același timp, ancorată în realitate
și, evident, teribil de amuzantă și plină de viață,
fie că vorbim de ștrasuri, machiaj,
decolteu, păr sau orice altceva.
A fost mereu ceva intenționat?
Am puține emoții.
Mereu simt că spun ceva greșit.
Așa că m-am pierdut în propriile gânduri.
Ținuta mea
a plecat de la ideea
de glamour a unei fete de la țară.
Nu aveam nimic, iar eu nu eram o frumusețe naturală,
cum sunteți voi, fetelor.
Nimic din astea nu e natural.
Tot ce mi-am dorit a fost să fiu frumoasă.
M-am inspirat din catalogul Frederick's of Hollywood
pe care una dintre mătușile mele îl avea și îl ținea sub saltea,
ca pe o revistă Playboy.
- Da. - De asta cred că toată lumea
ar trebui să se îmbrace în funcție de cum se simte.
E un lucru frumos și o lecție frumoasă pentru mine.
O ador pe Dolly din atâtea motive, dar motivul meu preferat
e că Dolly a făcut mereu ce dorea să facă.
Voia să arate și să se îmbrace într-un anumit fel
și să poarte un anumit machiaj și păr.
Nu și-a cerut scuze pentru asta și nici nu caută scuze.
Eu am fost împunsă și presată din toate părțile,
și nu întotdeauna am rămas fermă pe poziție,
să fac doar ce vreau eu să fac.
A trebuit să învăț pe calea grea uneori.
Dar, pentru că Dolly a făcut mereu ce o face fericită
și a arătat cum a vrut ea,
uite unde a dus-o.
A condus-o spre o carieră lungă, frumoasă și binecuvântată.
Cum exersezi iubirea de sine sau compasiunea când ești în afara scenei?
Eu doar... mă plac mai mult decât oricine.
Știi?
Pentru că mă simt bine cu mine.
Mă simt bine cu cine sunt. Și cu legătura mea cu Dumnezeu.
Nu sunt genul de persoană
care trebuie să aibă mereu pe cineva alături.
De fapt, nu-mi place.
- Și eu sunt la fel. - Trebuie să fiu în public,
dar sunt o persoană retrasă
și soțul meu era la fel,
și asta era chestia cu noi.
Ne-am potrivit foarte bine pentru că era un singuratic.
Puteam să stăm în casă toată ziua
și să scoatem două, trei cuvinte, sau să vorbim toată după-amiaza.
Dar chiar cred că există anumite personalități
care se potrivesc perfect.
Și noi am fost împreună 61 de ani.
Dar era un singuratic, nu voia o grămadă de oameni în jurul lui.
Nu a dat niciodată un interviu.
De fapt, stătea mai mult în curte, pe tractor,
iar fanii veneau să ne vadă casa
și strigau: „Ești soțul lui Dolly Parton?”
Și el zicea: „Arăt de parcă aș fi soțul lui Dolly Parton?”
Și ne-am înțeles de minune.
Soțul lui Dolly a murit acum două luni
și mi s-a cerut să n-o întreb de el.
Și oricum n-aș fi făcut-o.
Nu e treaba mea. Respect foarte mult asta.
Dar Dolly a început să vorbească despre soțul ei.
Sunt foarte onorată când oamenii se deschid față de mine
și ăsta e momentul, mă simt foarte onorată
că a ales să-mi împărtășească povestea asta.
Mulțumesc că m-ai lăsat
- ...să-ți invadez spațiul. - Mulțumesc.
A fost un vis de-ale mele și sunt foarte recunoscătoare.
Lasă-mă să-ți mulțumesc că faci asta.
Și că ești fanul meu.
A fost atât de ireal și aproape ca un vis.
Dolly e tot ce am sperat
și mi-am imaginat că va fi.
Bine. Uitați-vă aici. Unu, doi.
Se spune să nu-ți întâlnești idolii
și sunt de acord cu această afirmație,
dar, în cazul lui Dolly, e cea mai bună, și s-o cunoști,
s-o iubești, pentru că merită fiecare gram de dragoste.
E perfectă.
Dar mai e ceva.
A trebuit să-ți aduc niște flori.
Dar și ce flori!
- Ia uite! - Cu fluturi.
Oricum îmi plac pastelurile.
- E grozav. - Pune-l undeva.
Ascultă, au nevoie de un scaun special.
- Da. - În 9 to 5
ziceau că pălăria are nevoie de un dulap special.
- Florile mele au nevoie de un dulap. - Așa.
- O să stea acolo. - Mulțumesc.
Flowergate a reușit, sunt perfecte.
Franyo o să supraviețuiască.
Și Dolly habar n-are că a fost o criză a florilor în lumea mea.
Mama, toate sunt geloase că sunt aici,
- ...dar ne vom întoarce în curând... - Bună tuturor!
...și vom merge la Dollywood.
L-am cunoscut pe tatăl tău.
- Da. - L-am cunoscut pe tatăl tău.
N-am vorbit,
dar l-am văzut.
- Când? - În LA.
- Bine. - Am locuit acolo multă vreme.
L-am văzut de câteva ori, pentru că...
Și când am început să ne uităm la emisiunea voastră, mi-am amintit...
Ceva ce mi se pare atât de tare!
Nu partea asta, dar e ciudat.
Tata e mort de... Asta voiam să spun.
Dar prima propoziție: ceva ce mi se pare atât de tare.
- Stai. - Separă gândurile alea.
Măi să fie...
Tata nu mai e de vreo 22 de ani.
Și, când cunosc oameni care au povești despre tata
pe care nu le-am mai auzit până acum, mi se pare ceva deosebit,
și le prețuiesc și le păstrez.
Lucruri mărunte de genul ăsta, sunt pietre prețioase pe care le voi prețui mereu.
Și ar putea fi un nimic pentru cineva ca Dolly.
Dar e o poveste absolut specială pentru mine.
Mulțumesc.
- Bun. - A fost...
- Da. - ...o plăcere și o onoare.
Ultimele 24 de ore în Nashville au fost literalmente un vis.
La 40 de ani e epic.
Cine se teme să împlinească 40 de ani, să nu vă temeți.
Fugeam spre 40 de ani,
iar acum pot să-i trăiesc liniștită, pentru că îmi place la nebunie etapa asta.
- Drăguț. - Da, foarte drăguț.
Ura!
Trebuie să-ți găsim un țăran care tunde gazonul pe tractor.
- Da, și care nu vrea să fie văzut. - Da.
CASA LUI KYLIE
Care e planul în seara asta?
Vine Scott.
Khloe o să fie aici. Mama o să fie aici.
O să facem o petrecere în pijamale
pentru că trebuie să mă creadă
și vreau să simtă atmosfera.
Ați auzit?
Lucrurile o să devină cam înfricoșătoare
Da, cam înfricoșătoare
Echipa a montat niște camere
cu viziune nocturnă ca să filmeze peste noapte.
Să vedem dacă auzim sau vedem ceva.
Eu n-am văzut niciodată nimic, dar nu se știe niciodată.
Așa că hai să facem asta, echipă.
Bună!
Am ajuns.
- Bună! - Pentru seara vânătorilor de fantome.
Mulțumesc că ai venit.
- N-aș rata asta pentru nimic în lume. - Într-adevăr?
Nu mai vrei să dorm la tine acasă?
Nu, îmi place când dormi la mine acasă,
dar vreau să te simți bine aici. Energia de aici e uimitoare.
- E grozav aici. - Chiar mă simt grozav.
Ești pregătită?
- Da, e obositor. - Se întâmplă în fiecare noapte?
Acum da. Înainte era
o noapte cu fantome sau nu era o noapte cu fantome.
A trebuit să dorm aici câteva nopți
de când v-am văzut ultima dată
și am dormit în camera lui Stormy, ceea ce a fost grozav. Fără zgomote.
Mă simt bine.
Și dorm într-un pat de copil, lângă copilul meu de șapte ani.
Nu e cel mai confortabil în fiecare noapte.
Te alung, satană!
În numele lui Isus Hristos.
Dumnezeule!
Suntem gemene.
Aș fi vrut să știu și eu...
E drăguț că vă asortați.
Sunteți luptătorii mei cu fantome.
Suntem Vânătorii de fantome.
Cum a fost cu Dolly?
- Cum a fost la Nashville? - A fost fabulos.
- A fost grozav. - Cum a fost? E minunată?
E grozavă, fabuloasă.
Va trebui să ne ascultați.
Bine, distractiv.
Am o săptămână spectaculoasă, așa că tocmai m-am întors în oraș.
Și acum mă duc direct să prind fantome.
Dacă e să-mi placă ceva,
îmi place să prind fantome.
- Noroc pentru fantomă! - Noroc!
- Cum îl cheamă? - Nu are nume.
Nu încă.
- Bună! - Ce mai faceți?
Sunt gata să prind niște fantome. Am vedere nocturnă.
- Am totul. - Doamne!
- E o Louis Vuitton? - Mă bucur că ești aici.
Ce e înăuntru?
Ce e aici? Ce nu e aici?
- Bună, Cloverton! - Ai venit în forță.
Ai venit aici ca...
Vedere nocturnă pentru toți.
Vedere nocturnă.
Dacă o să bată,
ne ducem peste el.
- Da, Scott. Mulțumesc. - Nicio problemă.
Ce e ăla? Un detector?
E pentru forme de viață intergalactică.
- Ce? - Da.
Dacă vin aici și nu sunt în viață, asta îi va găsi.
Intergalactic.
- Și avem și căști. - Ce e ăsta?
- Da. - Ce naiba?
Asta e doar pentru a auzi morții.
- Bună! Ce se întâmplă acolo? - Doamne!
E bună, nu-i așa?
Ce naiba mai faceți?
E...
Scott a adus niște lucruri de calitate.
Mă simt ca un adevărat vânător de fantome.
Haideți, cred că e timpul.
Acum, că am ochelari cu viziune nocturnă și capcane intergalactice,
e timpul să prind niște spirite.
Bine, veniți cu mine! Nu pot merge singură.
Nu pot fi niciodată singură aici.
Aici.
- E cam înfricoșător. - Mereu e așa.
- Nu. - Îți jur.
Așa face lumina mea.
Așa comunică cu mine.
Întotdeauna e așa. Vezi ce puternic pâlpâie?
- Ce sunt? - Ia te uită!
- Vine după tine. - Ăla mergea.
Fir-ar să fie!
Și aia pâlpâie mai repede.
Dovada că e în pereți.
- Asta pâlpâie mai repede. - Crezi că e aici?
Crezi că e aici? Crezi...
Acum îmi dau seama, mă urmărește fantoma? Grozav,
stai așa.
E o chestie personală?
Aia pâlpâie mai repede, nu glumesc.
- Crezi că e acolo? - Ăsta s-a oprit.
Voi controlați asta?
Nu, Khloe, mereu e așa. Asta se întâmplă mereu.
Pentru că spune ceva.
Probabil, dacă știi să citești, știi?
Da, precum codul Morse.
Spune că da, ai dreptate.
Nu, o ia razna.
- Știu. - Și apoi a încetinit.
Și lumina răspundea.
Dacă aș putea înțelege limbajul luminii.
E un limbaj acolo.
Îți spun, o să văd ce e într-o zi,
dar trebuie să-mi învăț copiii
înainte să plec, ca să mă întorc la ei
cu acest limbaj al luminii.
Și să zic: dacă lovesc de trei ori,
înseamnă că te iubesc și mi-e dor de tine.
Sau dacă lovesc de 12 ori, înseamnă...
că ești pedepsită.
Kris în viața de apoi: Ești pedepsită, Kylie!
Din mormânt...
o să-i manageriez. Doamne!
E o comunicare.
Ce facem?
Avem probleme.
CASA LUI KYLIE
Vreți să stați în patul meu?
Să stingem luminile și să vedem dacă auzim zgomotele?
Să ne întindem în pat împreună și să le vedem la microscop.
Dumnezeule!
Bine, acum ascult, sunt agitată.
Vreau ca fantoma să plece naibii de aici,
pentru că e o fantomă agresivă.
Și eu sunt aici, jigodie!
Nu, nu.
Cred că trebuie să stingem lumina, nu?
Bine, e cam cald aici.
E ca în Proiect: Vrăjitoarea.
Asta înregistrează. Înregistrează.
Arătați ciudat.
Cred că trebuie să ne dăm seama dacă există așa ceva.
Spiritul e cu siguranță aici.
S-o sunăm pe MJ?
Da.
- E ca o bufniță. - Sun-o!
- MJ spune cele mai bune povești. - Da, s-o sunăm.
Alo?
- Bună! - Bună, MJ!
MJ, ai văzut vreodată o fantomă?
Am simțit o fantomă.
Kylie a auzit una.
Cu siguranță au fost luminițe în jurul copiilor mei.
Mai am filmări cu ele pe telefon.
- A fost o nebunie. - A fost o nebunie.
MONITORUL LUI TRUE
Și apoi True a văzut-o pe mama lui Tristan.
Dar când Tatum ți-a spus de tatăl tău?
- Tatum a zis: „Vreau s-o sun pe draga.” - Stai!
Tatum îți spune „dragă”?
Tatum îi spune „dragă” și nimeni nu i-a spus să-i spună așa.
- Așa îmi spunea Robert. - E drăguț.
Asta voiam să te întreb.
- Așa îți spunea Robert? - Da.
- Zău? - Așa că a spus...
A spus că vrea s-o sune pe draga.
O să spun „dragă”.
Vreau să spun „dragă”.
Dragă!
- Și eu... - Și mi-a spus „Dragă”
și mi-a spus o poveste întreagă.
Nici nu știam că știe că are un bunic, apropo.
Așa că am zis: „Bine”.
L-a descris și a spus că e foarte amuzant
și că plânge.
Iar eu am zis: „Bunicul tău plângea? De ce plângea?”
Și Tatum zice: „Pentru că te iubește.”
- Așa a spus. Eram chiar acolo. - Mi-a zis-o în față.
Un copil de trei ani îți spune despre conversațiile lui cu bunicul lui,
pe care nu l-a întâlnit niciodată.
E extraordinar.
Și apoi îi spune „Noapte bună” bunicului său uneori.
Ca și cum ar fi chiar în cameră, ca și cum l-ar vedea,
dar nimeni altcineva nu poate.
E interesant, nu?
Uau!
- Simt că toate sunt... - Toate sunt semne.
- Semne. - Nu există coincidențe în viață.
Durerea pe care o simți când pierzi pe cineva
e un val uriaș, iar, în anumite zile
e ca o stropire.
Iar în altele e un tsunami.
Dar, dacă te uiți după semne, nu știi niciodată ce vei găsi.
Adică, ca și cu Jesus, prietenul meu care tocmai a murit...
Kim m-a sunat acum câteva zile și mi-a zis că Jesus i-a apărut în vis
i-a spus: „Spune-i lui Kylie că o iubesc.”
Da.
Kylie și-a pierdut recent unul dintre cei mai buni prieteni.
A murit pe neașteptate și îi apare în anumite feluri.
Și cred că asta e foarte special.
Și cred că e atât de frumos când oamenii care au murit
vor să te liniștească și să-ți spună că sunt bine.
Uneori sunt foarte geloasă pe unele dintre surorile mele
pentru că îl visează pe tata.
Și eu nu am mai făcut-o de ani de zile.
Și eu sunt deschisă.
Vreau să primesc acele mesaje, dar nu le primesc.
Deci toată lumea e diferită.
Dar cred că e un lucru frumos când universul îți dă așa ceva.
Te iubim, MJ!
- Te iubesc, MJ. - Te iubesc. MJ.
- Și eu vă iubesc. - Te iubesc.
- Pa! - Pa!
E foarte clar.
- Ce-a fost asta? - Ce-a fost asta?
E o glumă, nu?
A fost o glumă.
Glumiți cu noi?
Cine a făcut asta?
Nu cred!
- Tu ai făcut asta. - Ce e jos?
Cum am putut să fac asta?
Scott are dreptate... jur.
- Cu siguranță aud ceva. - Dar așa e.
Nu suntem nebuni.
Nu... Taci!
Nu suntem nebuni.
Stăm toți într-un pat, dormim peste noapte în timpul săptămânii,
așteptând să apară fantome...
- Haideți! - ...și să bată în pereți.
- Să-ți spun... - Ce... vrei să spui că nu suntem nebuni?
Am un binoclu de spionaj cu mine.
Mă rog să apară o fantomă.
E normalitatea noastră.
E clar că mă uit prea mult la Dateline.
Ce e de făcut?
- Rahat! - Doamne, sunt animale.
Sunt un câștigător.
Bine, bețivancelor...
- Doamne! - Astea au luat-o razna.
Sunt nebune.
Tu ești fantoma ta, nu-i așa?
Fantoma nu a venit pentru noi în seara asta.
Dar, ce a făcut pentru noi a fost să ne aducă împreună.
Așa că știu că ai plecat.
Dar mulțumesc pentru cadoul de despărțire.
- Mami! - Kylie, n-o să... te pocnesc.
Noaptea asta mi s-a părut cea mai apropiată de vremurile bune.
Și îmi amintește că trebuie să facem asta mai mult.
Trebuie să dormim împreună în fiecare noapte.
- Bine. - Scott, culcă-te.
Scott, oprește-l.
E pe Pornhub acum.
Pornhub.
Stați! Ce este Pornhub?
- Nu cred că e... - Un site porno.
Se transmite în direct.
Doamne, ar putea face bani?
Doamne! Glumești?
Ce-a fost asta?
Sunt Brittany, scârbelor!
În ultimul episod din The Kardashians...
FII SERIOS
Bine, să începem! Fii serios!
E o conversație de 20 de minute în fața a 200 de invitați.
Într-o comisie?
- Surpriză! - Nimeni nu mi-a spus nimic despre nimic.
Zici că e nunta noastră!
Ce o să se întâmple?
Nu e Jocul calamarului.
E momentul adevărului. Ai emoții că o să dau testul?
Azi e ziua cea mare. A venit! Am dormit ca dracu'.
- Doamne, cum a fost? - Am rămas fără timp.
Nu!
Simt că ești mai supărată pe mine decât pe alții.
Nu știu ce i-am făcut lui Kourtney.
Trebuie doar să blochez energia.
Am blocat-o. Nu cred că am blocat vreodată pe cineva.
Toți simțim că ne urăști
și că nu vrei să faci parte din viața noastră.
A fost foarte greu în trecut, atâția ani.
Cine vrea un Isus? Bucurați-vă!
- Vezi? - Da.
Bine, în regulă.
Entuziasmul pruncului Isus.
Fiți binecuvântați, prieteni!
Eu vreau un prunc Isus.
Sunt pentru voi, dragilor.
Dă-mi un prunc Isus.
Împărțiți-i între voi. Sunt ai voștri.
- Ce drăguț! - O să iau un prunc Isus.
Am foarte mulți.
Toată lumea are nevoie de un prunc... Pune-l în mașină.
O să-l patentez.
Vrea să-l patenteze pe Isus.
Ascultați, Dumnezeu veghează.
Credeți-mă.
Subtitrarea: Ruxandra Jianu