Ahoj, Miren, jak ti je?
Poslední test.
Test odolnosti.
Úplné odevzdání se bohu.
- Když to vydržíš víc jak den, hra skončí. - Nacho, prosím.
Byl jsem u tebe. Snad to neva.
Chtěl jsem tohle.
LAURA VALDIVIOVÁ 2012
Není to sestra.
Jen nějaká spolužačka, co se považovala za umělkyni.
Nacho, pusť mě.
- Pusť mě, sakra! Pusť mě! - Seš těmi ztracenými dívkami posedlá.
Neuvažuješ rozumně. Zaslepuje tě to.
Pusť mě!
- Miren. - Nacho!
- Pomoc! - Klid.
Miren, uklidni se. Dobře?
Chytí vás.
Tohle vám neprojde.
Chytí vás.
Prosím, pusť mě.
Pusť mě!
Prosím. Prosím tě, Nacho.
Borjo.
Borjo, prosím.
Pusť mě!
První, čeho si všimneš, bude, že se ti bude hůř dýchat. Dobře?
Nejdřív budeš mít sílu dýchat,
ale postupně nebudeš moct vydechnout.
Pak přijde hypoxémie,
což je nedostatek kyslíku v krvi.
Pak hyperkapnie.
Pusť mě!
Pusť mě, kurva!
V tu chvíli ti postupně začnou selhávat orgány.
Bude to tak bolet, že budeš prosit, abych přestal.
- Zabil jsem Allison z milosti. - Ty hajzle.
- Z milosti. - Hajzle!
Pusť mě, kurva! Pusť mě!
Ale to dáš, Miren.
Zvládneš to. Borjo, jdeme.
Nacho.
Nacho, pusť mě.
- Vedeš si skvěle, Miren. - Pusť mě!
Řekla jsem, pusť mě!
Pusť mě, Nacho!
Borjo!
ZTRACENA V BÍLÉM ŠUMU 2 HRA O DUŠI
Přišla ke mně policie. Jdou po nás.
Ne, budou teď pár dní řešit ředitele.
Co když jsi nechal na té bibli otisky?
Začíná se to vymykat kontrole.
Poslouchej, teď není čas na pochybnosti, jasný?
Jsi můj apoštol, ne?
A první hráč.
Borjo.
- Jo. - Jo? Tak.
Jo, ale…
- Co je? - Kámo, musíme s tím přestat.
Borjo, prošel jsi zkouškami.
Dokázal jsi mi svou víru, že?
Proto jsem ti, když jsi byl v nemocnici, řekl pravdu.
Řekl jsem ti, kdo jsem.
Že jo? Řekni mi, kdo jsem.
- Boží krkavec. - Boží krkavec.
To je ono.
Dobře? Jdeme.
Hlídej ji. Zítra to všechno skončí.
Dobrou noc.
Nacho.
PŘIJĎTE NA NAŠI SCHŮZI
OBRANA ŽIVOTA S KŘESŤANSKÝMI HODNOTAMI
Pojď sem.
Sedni si.
Kde jsi byl?
Šel jsem se projít.
Nešel jsi na zápas.
Nebereš nám telefon.
Bojíme se o tebe.
Víš, že teta nemůže spát, když neví, kde jsi.
Já vím.
Omlouvám se.
Neřekneš nám, kde jsi byl?
Jen jsem chtěl být sám.
Na zápas se mi nechtělo.
Promiň, teto,
ale s těmi všemi věcmi
okolo Allison,
vrací se mi to s Laurou.
Dobře, běž se převléct.
Co je?
Promiň, že volám tak pozdě. Taky mě vzbudili.
- Vtipný, co? - Kdo je to?
Spi. To je z práce.
O co jde?
Máma Borji Pinedy volá celou noc na stanici.
Její syn zmizel a nezvedá telefon.
- Kdy ho viděla naposledy? - Včera.
Řekla, že jak jsme odešli, někomu zavolal a odešel.
- Ví, komu volal? - Borja jí řekl, že spolužákovi.
Co myslíš?
Může to souviset s tou hrou?
Musíme si promluvit s tou třídou, jestli někoho nekontaktoval.
- Obleču se a pojedu na stanici. - Sejdeme se tam.
Tak zatím. Ahoj.
Číslo, které voláte, je nedostupné. Zanechte prosím vzkaz.
Miren, už jsem ti nechal milion vzkazů.
Mám nové informace o Lauře. Něco velkého. Vše to mění. Musíme si promluvit.
Vím, že jsme se včera pohádali, ale…
Volal jsem už tisíckrát. Jsem u tebe, ale nejsi tu.
Jen doufám, že neděláš žádnou blbost, jasný?
Zavolej, prosím.
Přestaňte volat. Nechci mluvit.
- Prosím. - Ne, Tomási, počkej. Prosím.
Potřebuju jen něco zjistit. Je to důležité.
Musíme se sejít. Kde jsi?
Odjíždím z Málagy, jedu na letiště.
Cože? Ty odjíždíš?
Jo. Otec mě posílá zpátky do Londýna na léčbu, abych se uzdravil.
Potřebuju jen pět minut, dobře? Jen pět minut. Jde o Lauru.
- Tomási, je to důležité. - Ne, prosím.
Jen pět minut.
Jaime, poslouchejte. To vše je má vina, jasný?
Můj psychiatr a můj otec mi řekli, že jsem vás zahltil nesmysly.
Všechny ty paranoidní teorie jsou jen výmysly…
- Tomási, poslouchej mě. -…abych nemusel nechat Lauru jít.
Musím už prostě přijmout, že mě opustila. Je pryč.
Končím hovor. A už mi prosím nevolejte.
Slyšel jsi o Zeleném domě?
Ještě jednou si promluvme. Dobře?
Slibuju, že už pak nebudu otravovat.
Sejdeme se v botanické zahradě.
Pomoc.
Pomoc!
Nacho!
Tahle je dobrá.
Policie rozeslala Pinedovu fotku.
Musíme zavolat soudkyni.
Potřebujeme přístup do jeho telefonu. Mohli bychom ho vysledovat.
Ale musí to být hned.
Hele. Tady je.
Ty jsi Nacho, že?
- Jo. Hledáte strýce? - Ne. Chceme mluvit s tebou.
Volali jsme ti, ale nezvedáš telefon.
Promiňte, ale neznámá čísla nezvedám. Stalo se něco?
Vyslýcháme tvoji třídu, všechny Allisoniny spolužáky.
Proč? Všichni říkají, že to byl Garrido, ne?
Jo, lidi moc mluví.
Pohřešuje se bývalý student Los Arcos.
Byl s tebou loni ve třídě. Borja Pineda. Znáš ho?
Pineda? Jo.
Nemluvil jsi s ním? Nevolal ti?
Ne. Nebyli jsme kámoši. Byl trochu divný.
- Určitě? - Jo.
Slyšel jsi o Hře o duši?
Jo. Teta mi o tom řekla.
A předtím?
- Ne. - Tys nikdy neslyšel o Hře o duši?
Ne, předtím ne.
Kolik ti bylo, když tvá sestra zmizela.
Osm.
Allisonin případ je pro tebe asi těžký.
Jsi v pořádku?
Zvládám to, jako ostatní.
Můžu už jít?
Buď opatrný, zem je mokrá.
Vyslýchali ho?
- Jeho a všechny spolužáky. - A?
Prý byl v kině.
Tomási, ahoj.
Proč jste se ptal na Zelený dům?
Někdo ho zmínil, ale potřebuju vědět, co pro tebe znamená.
Je to jeden z domů mého otce.
Jezdily jsme tam jako děti, ale už roky tam nikdo nebyl.
Laura tam někdy byla?
Jednou jsme tam strávili víkend. Vzal nás tam otec.
Kde to přesně je?
Teď zase vy. Co víte o Lauře?
- Odpověz. - Ne, řekněte mi, co víte o Lauře.
Když Laura zmizela, mohla být těhotná.
Cože?
Promiň.
- Mohlo být tvoje? - Ne. Nikdy jsme…
Kdo vám to řekl?
To nemůžu říct.
- Kdo to řekl? - Tomási, nemůžu.
Vypadají spolehlivě.
Já to věděl.
Přísahám, že jsem to věděl.
Věděl jsem, že se s někým vídá. Vždy to popírala.
Hádali jsme se a já hrozně žárlil, ale věděl jsem to.
Kdo to byl?
- Řekni mi, kde je Zelený dům. - Kdo ji šukal?
- Nechtěj to vědět. - Kdo šukal mou holku?
Jestli chcete vědět, kde ten dům je, všechno mi řekněte.
Laura se prý vídala s tvým otcem.
Co to říkáte?
Kdo vám to řekl? Lžou.
Mohli by. Není to jisté, ale…
Řekli mi, že Laura byla v den, kdy zmizela, s tvým otcem v Zeleném domě.
Jestli to tak je, tvůj otec u výslechu lhal.
Tohle je…
Tohle je směšný.
- Seru na to. - Tomási.
Jestli zjistím, že tu mého otce takhle pomlouváte, zničím vám kariéru.
Zničím vám život. Jasný?
- Dobře, Tomási. - Nechte mě být!
Jste hluchej? Do prdele!
Tys chtěl, abych Lauru našel.
Můj otec je dobrý člověk. Má mě rád. Nikdy by nic takovýho neudělal.
Už dlouho hledáš pravdu. Chápu to, jasný?
Chápu, že to možná budeš chtít vzdát, ale jsem novinář. Dělám svou práci. Já…
Jestli jsi Lauru miloval,
pomoz mi.
Pomoz mi. Přestaneš se cítit provinile.
- Necítím se provinile. - Ale cítíš.
Cítíš se provinile, protože si myslíš,
že tě opustila, protože jsi pro ni nebyl…
dost dobrý, že?
- Ne. - Ano.
Já tě chápu.
Chápu, jak se cítíš, ale…
Takhle žít nemůžeš.
Nechápeš to?
Nevidíš to?
Pomoz mi, Tomási!
- Řekl jsem, že s novináři mluvit nebudu. - Vím něco o Lauře.
Případ je uzavřený.
Románe, oba víme, že to vyšetřování bylo zpackané.
- Do prdele. - Vyslechněte mě, prosím.
Prosím.
Haló?
Perlo!
- Ne! - Zdravím. Jak je?
Hledám Alberta Mendozu. Je doma?
- Zdravím. Ne, není. Jak vám můžu pomoct? - Vy tu bydlíte?
- Ano. - Promiňte. Jsem Jaime Bernal.
Novinář z Diario Sur.
Píšu jeden článek a chtěl jsem mu položit pár otázek.
- Možná se můžu zeptat vás. - Na co?
Na…
ni.
- Laura Valdiviová. Pamatujete si ji? - Ano.
- Pojďte dál. - Dobře.
Kdes byl tak dlouho?
Proč tě sakra hledá policie?
Promiň. Asi jim volala máma.
Cože?
- Ví, že jsem včera nepřišel domů. - Máš zapnutý mobil?
Jo.
Kurva! Řekl jsem, ať ho vypneš!
Můžou tě vysledovat! Neříkal jsem to?
Jo. Promiň, dobře? Omlouvám se.
- Dej mi ho. - Tady.
Co ten telefon uvnitř? Ten je zapnutý.
Nemá simku. Nevystopují ho.
Fajn. Neměla být včera matka v práci?
- Asi jí změnili směnu. - Změnili jí směnu.
Jako bych toho neměl dost. A ty musíš přijít a ještě přidat.
- Fakt. - Nacho.
- Nacho, počkej. - Co?
Počkej.
Co je, Borjo?
Jde o to…
Hele.
Přemýšlel jsem, jo? A…
Ta ženská umře, ne?
Nejlepší bude, když ji pustíme.
- Co to říkáš? - Jde po nás policie. Jsem dospělej.
- Půjdu do vězení. - Dokončíme tu hru.
- Jdeme. - Ne.
- „Ne“? - Ne. Už to nedávám. Promiň.
Taky mě opouštíš? Zachránil jsem tě, když jsi byl na sračky.
Byl jsi pro posměch, Borjo.
Přivedl jsem tě blíž k bohu.
- Já vím. Vážím si toho… - Hovno si vážíš.
Cítil ses díky té hře naživu, Borjo? Cítil, že?
- Odpověz. - Hele, končím.
Dobře? Končím.
Nikomu nic neřeknu.
Slibuju.
Celý život se tady o to starám.
Od té doby, co byl pan Mendoza malý.
Dlužím mu toho hodně.
Lidé už nejsou loajální.
Tak co si o ní pamatujete?
Ta holka, co zmizela, byla přítelkyně pana Tomáse.
Jste pořád tady? Na pozemku?
Občas nakupuju ve městě. Je to pár kilometrů, ale to je vše.
A pan Mendoza jsem občas jezdí?
Jednou za uherský rok.
Jsme v horách uprostřed ničeho.
Proč by sem jezdil?
A proč jste lhal policii?
Z loajality?
Alberto Mendoza a Laura Valdiviová byli milenci, že?
A chodili sem.
Byli tu ten den, kdy Laura zmizela, že?
Spolu.
Takový věci byste neměl říkat jen tak.
Myslel sis, že to nezjistí?
- Položte to. - Pohyb.
- Položte to. - Běž ven.
Dělej.
Pohyb.
- Dobře. - Jdi.
- Dobře. - Jdi kurva.
Hej, Alberto. Počkej. Promluvíme si?
Říkal jsem, abys přestal vyšetřovat!
- Nejsi… - Na kolena!
Nejsi takový. Můj otec mi o tobě řekl. Řekni mi to.
O čem chceš mluvit? Co?
O Lauře.
Co se stalo? Byla těhotná? Chtěla si to nechat?
- Nic nevíš. - Řekni mi to.
Drž hubu!
Kurva!
- Co uděláme? - Počkej.
Neudělej žádnou hloupost. Počkej.
- Jsi dobrý chlap, Alberto. - Nemáš ponětí, co jsem zač!
- Co víš? - Co jsi udělal s Laurou? Co se stalo?
Zabil jsi ji?
Ne!
Jasně že ne.
Teď můžeš udělat správnou věc. Můžeme.
Můžeme to udělat správně.
Přesně tak. No tak.
Polož to. Podívej se na mě.
Polož to.
No tak, polož to.
No tak.
Udělej to správně.
To je ono.
Poslouchej.
- Zavolal jsi policii, ty parchante. - Ne.
- Zavolal jsi policii, kreténe! - Je konec.
Odhoďte zbraň! Poslední varování! Odhoďte ji!
Polož to.
No tak, polož to.
Ne!
Proč, pane? Proč?
Ne.
Prosím, pomoc.
Pomoc.
Hej, jak je?
Je zázrak, že jste naživu.
Děkuju.
Když jste volal, nevěřil jsem vám.
Ale poslal jste policii.
Bál jsem se, že se vplížíte na soukromý pozemek.
Naštval jste mě.
- Dobře. Jsme hotovi. - Děkuju.
Děkuju.
Musíme najít Lauřino tělo.
Jestli je tady, najdeme ji.
Můžu už jít?
Ne, bohužel.
Musíte ještě vypovídat pro státního zástupce.
Vezmu vás na stanici.
Číslo, které voláte, je momentálně nedostupné.
- Vraťte se, Románe. - Proč?
Vraťte se, prosím. Jen vteřinku.
- Co se děje? - Ještě trochu.
Ještě trochu. Zastavte.
Co je?
Kam jdete?
Jai…
Haló?
Stůjte.
Nebojte. Jsem policista.
Jste Laura Valdiviová?
Hele, pošlete sanitku do správcova domu.
Ne, to nebude nutné.
Jsme v pořádku.
Nechte nás, prosím.
Nechci se vrátit.
Paráda, díky.
- Zatím se měj. Ahoj. - Chaparro.
- Co je? - Rychle. Jdeme.
Co je?
Příkaz na telefon Borji Pinedy. Byl celou noc zapnutý.
- Našli ho? - Jo.
Miren!
Probuď se. Miren, vzbuď se. Miren.
Dáváš to. Allison potřebovala prášky.
Jde ti to skvěle.
Už je skoro konec. Chceš vodu?
Proč jsi ji zabil?
Ty to furt nechápeš?
Podívej, Allison byla…
Byla mimo.
Vídal jsem ji každý den ve třídě. Tu hru jsem vymyslel před rokem.
Převzal jsem ji od Garrida a vylepšil.
Líbila se ti?
Nejprve jsem si
pohrál s Borjou.
Nemyslel jsem si,
že by udělal to s tou motorkou, ale…
Víš, co měl Borja za problém?
Byl osamělý.
A někoho potřeboval.
Tak jsem ho požádal, aby mi s tímhle pomohl.
S tebou.
A Allison?
Allison?
Allison byla mimo, Miren.
Nějaký soused ji zbouchnul. Potřebovala
zase v něco věřit.
Potřebovala obnovit svou víru.
Hele, všechna ta víra, náboženství a tak, to mě vůbec nezajímá.
Proč já?
Proč tohle všechno?
Slíbilas mi, že najdeš mou sestru.
- To, co se jí stalo, není má vina. - Není to tvá vina?
Není to tvá vina? Co?
Není to tvá vina?
Proč jsi ji sakra nehledala?
Proč jsi ji do prdele nehledala? Co?
Proč jsi ji nehledala jako zasranou Amayu Martínovou?
Protože to neprodávalo?
Proč kurva ne? Co?
- Řekni. - Je mi to líto.
- Je ti to líto? - Promiň.
Je ti to líto? Zůstal jsem na světě sám.
Zůstal jsem sám.
Nikoho jsem neměl.
Vůbec nikoho.
Nemůžu tě dostat z hlavy, Miren.
Nemůžu tě dostat z hlavy.
Strašně jsem s tebou chtěl hrát.
Proto jsem ti poslal ten dopis a tys na to skočila.
Tvou knihu jsem četl několikrát.
Tolik ses otevřela o své bolesti
a obavách.
Myslela sis, že toho nikdo nevyužije?
Všechno tohle jsem udělal, abys věděla, jaké to je být osamělý.
Co? Jaké to je někoho ztratit.
Být prázdný, Miren.
Prázdný.
Něco ti ukážu.
Podívej.
Dívej.
Inzulinová injekce pro tvého milovaného profesora a bylo po něm.
- Ne. - Jo.
- Ne! - Jo.
Ne.
Udělejte něco.
Prosím, udělejte něco! Hned!
Ne. Eduardo!
Doktora, prosím!
Nacho, cos to udělal? Ne!
Bolí to, že?
- Bolí to, co? - Ne!
Podívej se na mě. Bolí to, co?
Bolí to, co? Co?
Bolí to, že?
Miren.
Co to děláš?
Miren, vzbuď se. Vzbuď se, Miren.
Miren!
Do prdele.
Miren, prosím. Miren.
Poslouchej mě, prosím, Miren.
Miren.
Poslouchej mě, Miren.
Miren, poslouchej mě. Miren!
Miren!
Krucinál.
Miren!
Chceš mě zabít?
Zabij mě!
Pusť mě!
Zkontroluj poznávací značky.
Carmen.
Koukni na poznávací značku. 3123, Golf, Tango, Québec.
A i tuhle motorku.
- Chaparro! - Už jdu.
- Co je? - Je mrtvý.
Sakra. Tady je tělo! Mladý kluk. Je to Borja Pineda.
Pošlete posily a sanitku.
Miren, hej.
Podívej se na mě, prosím.
Miren, poslouchej.
Miren.
Proč jsi ji nehledala, Miren?
Ne. Miren, ne.
Jsem sám.
Zůstal jsem sám.
Miren.
No?
Určitě?
Belén.
Je to Mirenino auto.
ZADEJTE PIN
Miren!
Nacho je mrtvý.
- Chaparro, sanitku! - Přijeďte na pláž!
- Miren. - Přijeďte do zátoky.
Potřebujeme sanitku! Rychle!
Mluv se mnou.
Mluv se mnou. Jsi v pořádku?
Miren.
Mluv se mnou.
Podívej se na mě.
Miren.
Zůstaň se mnou.
Jsem tady. To nic.
Podívej. Tady Millánová.
Jsem tady. Je to dobrý.
Budeš v pořádku, jasný?
Řekni, že ano.
O ROK POZDĚJI
To Alberto navrhl, abych strávila zbytek těhotenství v Zeleném domě.
Nemít to dítě, jít na potrat… To nás nikdy nenapadlo.
Bylo to proti našemu přesvědčení.
Proč ses neozvala své tetě, strýci nebo bratrovi?
Napadlo mě to.
Častokrát mě to napadlo.
Ale kdyby se o nás někdo dozvěděl, zničilo by to Albertův život.
Ale nešlo jen o něj.
Mé tetě a strýci by to zlomilo srdce.
Bylo to tak lepší.
Čí to byl nápad nechat telefon na stanici?
Albertův.
O vše se postaral.
Víš, co je tohle?
Tento posudek od soudního psychologa říká,
že jsi byla závislá na komkoli, kdo ti projevil náklonnost.
Že jsi měla submisivní sklony a trpěla nízkým sebevědomím.
Lauro, asi víš, že si hodně lidí myslí, že jsi oběť.
Já nejsem oběť.
Když jsem se zamilovala do Alberta, v očích boha jsem se provinila.
Moje oběť byla odevzdat se Pánu.
Nechat svět za sebou.
Chci, aby to bylo jasné.
Samozřejmě.
No, Lauro. Tohle mi už
asi stačí. Díky moc. Vím, že jsi za poslední rok nedávala rozhovory.
Kde je Miren Rojová?
Musím s ní mluvit.
Musím se jí omluvit.
Omluvit za co?
Za svého bratra.
Za to, co jí udělal.
Prý opustila novinařinu. Nikdo neví, kde je.
Omlouvám se, ale nemůžu ti pomoct.
Hodně štěstí, Lauro.
MIREN ROJOVÁ
KDE JE MIREN ROJOVÁ? VIDĚL JI NĚKDO?
MIREN ROJOVÁ SE ZTRATILA?
MIREN ROJOVÁ? NEJSPÍŠ PÍŠE DALŠÍ KNIHU…
SNAD SE BRZY OBJEVÍ.
- Jdeme! Policie! - Ruce vzhůru!
- Ani hnout! Policie! - Ruce vzhůru.
Ani hnout. Policie!
- Policie! - Jasně.
- Čisto. - Vlevo.
- Dole. - Čisto.
Tady.
Tady taky čisto.
Čisto.
Jdeme!
Tady dole!
Vyraz je.
Vyrazit?
- Ani hnout. Policie! - Ani hnout.
MIREN ROJOVÁ 2009, CRISTINA RUIZOVÁ 2000
POKUD MÁTE MYŠLENKY NA SEBEVRAŽDU, POMOC NAJDETE NA:
Překlad titulků: Veronika Holbová