Severna Irska 1974
Desetletja civilne nepokorščine je eskaliralo do oboroženih spopadov
Tukaj sta.
Dajmo, fanta.
Prekleti otroci.
Pusti ga na miru, Patrick. –Samo to je še manjkalo.
Zakaj si naredil to?
Poberi in se opraviči bratu.
Nimamo časa za to. Že tako smo pozni.
Pohitite že!
Pustite!
Premaknite se, prekleto!
V avto!
Pelji, prekleto! –Pojdi, pojdi!
OKROŽJE GLEANN COLM CILLE
Jezus! Počasneje, za boga!
V DEŽELI SVETNIKOV IN GREŠNIKOV
Ti stari zahrbtnež, Fenbar.
Kaj je, Vinny? –Vidim, kaj nameravaš.
Ne morem jih zadeti, če jih ne vidim. Premakni jih naprej.
Ne slišim zaradi vetra. –Ja, seveda.
Če me obtožuješ goljufanja, stražnik O'Shea, bom zelo zameril.
Če staviva, mora biti pošteno.
Se boš cel dan kujal ali streljal in izgubil kot vedno?
Upam, da imaš denar. –Daj že.
Nepoštena baraba.
Hvala. –Do kosti si me obral.
In kako boš preživel dan? Poleg hranjenja mačke
in premlevanjem o Guliverju in malih ljudeh?
Guliverjeva potovanja sem prebral. Zdaj sem pri Dostojevskemu.
Ruski pisatelj. –Nič ne vem o njem.
Agatha Christie je bolj po mojih željah.
Kam greva? –Malo službene dolžnosti.
Ga. Bailey mi je povedala, da je izginil znak za vstop v mesto.
Sedaj boš videl, kaj je zaresno delo.
To je pa nered.
Kostanjeva.
Burgundsko rdeča. –Burgundska? –Burgundska.
Neki norec je verjetno izgubil kontrolo nad avtom.
Ali pijanec. –Ja. Verjetno malo trčen.
In sedaj boš v mestu iskal nekega zmešanca?
Do malice ga bom že imel.
Kako ste?
Lahko čutim tvoj pogled.
Rita, sploh ne dvomim.
Adam bi s tabo zamenjal njegovo Evo, če bi videl tole.
Dobro je imeti hobi. –Da te malo razvedri.
Za na mizo je.
Kar bi vedel, če bi enkrat sprejel moja povabila na večerjo.
Kako se Brandon drži?
Težko bo kdaj bolje.
S takšno lepo damo kot ti, si bo želel ostati.
Eksplozija je ubila šest ljudi, vključno s tremi otroki.
Domneva se, da je za napad kriva IRA, čeprav še niso prevzeli odgovornosti.
Če ima kdorkoli informacije o napadu, naj jih posreduje.
PRISTANIŠČE BANTRY
NAGRADE OBČANOM
Malo posluha.
O naslednji osebi ne morem povedati dovolj.
Za to mesto je naredil več, kot si zaslužimo.
Človek mnogo talentov in morda
bo nas nocoj z malo vzpodbude celo malo razveselil.
Bart McGinnis, bi nas počastil s pesmijo?
Bi res radi slišali starega tepca peti?
Še sorodniki nosijo čepe v ušesih.
Želim si, da bil bi
v Carrickfergusu.
Samo v nočeh Ballygrana.
Za njo preplaval bi najgloblji ocean.
Najgloblji ocean, da najdem ljubezen mojo.
Pridi ven.
Kar tu me ustreli, da si prihraniva to telovadbo.
Hodi naprej, proti levi.
Tukaj bo v redu. Dva koraka na desno.
Začni kopati.
Kje sva?
Večnost bom preživel tu. Lepo bi bilo vedeti, kje sem.
Donegal.
V Donegalu si, na drugi strani države.
Pozabljeno okrožje. Kako pripravno.
In tako se preživljaš? –Dovolj globoko je. Pridi ven.
Na kolena.
Jezus, vsa ta drevesa.
Si pa bil delaven. –Na kolena.
Roke za glavo.
Minuto imaš. Povej, kar želiš,
moleduj, če hočeš. Ničesar ne bo spremenilo.
Moledovanje ni potrebno. Vedel sem, da prihaja ta dan.
Še dlje je trajalo, kot sem mislil.
Zdi se kot v prejšnjem življenju.
Kot fant sem bil popadljiv. Veliko sem jih ubil.
Vedel sem, da ne morem popraviti svojih napak.
Nekega dne pa sem se odločil, da karkoli je ostalo od moje blede duše,
ne sme iti v nič, zato…
Nekako sem… odpihnil tisti črni oblak.
Se vključil v družbo. Pomagal tistim okrog mene.
Veš, tu se konča, za ljudi kot sva midva.
Nekje bogu za hrbtom.
Poskušaj narediti kaj dobrega, preden končaš tu.
Naš čas je omejen.
Vendar dnevi moji so mi šteti.
Pridite mladeniči vsi, in me pokopljite.
Kaj težav, Kev? –Ne, nobenih.
Si peder, Robert? Tvoja glasba pravi tako.
Si počasen?
Tvoji škornji pravijo tako.
Si ne morem predstavljati, kakšen nered si pustil tam zunaj.
To je čudovita Moody Blues 45. Tole si bom sposodil.
Užitek spravi šibke v prerani grob.
Kdo pravi to? Yeats? –Moja mama.
Kdo je? –Samo jaz, ga. McKee.
Kako ste? Robbie je rekel, da boste prišli,
pa sem za vas naredila vaše najljubše pecivo.
Češnjevo? –Rozinovo. Mislila sem, da je rozinovo.
Rozinovo je. Poznate me bolje kot sam sebe.
Sem vedela. Vzemite ga s sabo. –Bom.
Vedno ste ga vzeli.
Dober tek in jutro, lepotice. Vroče so.
Manire. –Glej si ga, najhitrejša roka Zahoda.
To je pa dublinska vzgoja. –Današnja mladina. –Bog.
Kaj dogaja? –Kontra.
Nov dodatek? –Plačilo od klana O'Reilly.
Nek mehiški tip jo je naslikal. Menda popularno v Ameriki.
Vredna veliko več, kot so bili dolžni.
Škoda, da je ne moreš prodati prvotnemu lastniku.
Bodi dosegljiv. Čez kak teden bom imel nekaj zate.
Daj ga njemu.
Naročilo. Daj ga njemu. Vse skupaj.
Zadnje čase sem veliko premišljeval.
Odkar je umrla Margaret, sem naredil ogromno slabih odločitev.
Več sem od tega. Rad bi, da drugi spoznajo to.
In kaj želiš tako navdušeno pokazati svetu? Samo to poznaš.
Lahko bi posadil vrt. –Vrt? –Ja.
Torej boš kar odšel? Me pustil s tistim izgubljencem?
Hvala.
Me boš pogrešal? –Ja, kot lanski sneg.
Semena želiš? –Ja, Pat, semena.
Še nikdar nisi kupil semen. –Prej ne.
Si prepričan, semena? –Jih imaš ali ne?
Dobro. Imamo fižol, zelje, malo korenja
in še nekaj drugih stvari.
Mislil sem postaviti svoj vrt.
Nekaj topolov, mogoče malo zlate rozge,
kot tisti zlati pas, ki ga imaš tam zunaj.
Zlata rozga je plevel, Finbar.
Nisem vedel tega. Mogoče bom rabil učitelja.
Je dobro? –Ne vem kaj je bolj prijetno, hrana ali družba.
Je bila tvoja žena dobra kuharica? Margaret, kajne?
Oprosti, nisem želela… –Ne, ne, v redu je.
Samo tako dolgo že nisem slišal njenega imena.
Margaret.
Vedno je kaj preizkušala.
Enkrat je spekla nek kolač. Že dolgo je od takrat.
Zmešala noter jabolka in orehe. Posula s ščepcem cimeta.
Še nikdar nisem okusil česa podobnega. –Slišati je čudovito.
Ne, bilo je grozno.
Kot sem rekel, še nikdar nisem okusil kaj takega.
In hvala bogu, nisem nikdar več.
Je bilo to v Dublinu? –Ja, seveda.
Vsak dan sem šel mimo knjigarne, kjer je delala.
Ko sem šel v tovarno.
Kako je oboževala te knjige. Še mene je navdušila.
Želim si, da bi jo spoznala. –Predobra je bila zame, enako kot ti.
Samo trenutek bom.
Kako, Moya?
Bodi previdna, če bo zagrabila, ker te lahko vrv poreže po dlani.
Tukaj. Uporabi to.
Pa je. Pridna punca.
Kaj bi rada ujela? Zlato ribico?
Jo boš odnesla domov in ji dala ime Zlata?
Ribam je vseeno zate. Moj mrtev oči je pravil,
da se ne oziraj na tiste, ki jim je vseeno zate. –Pametno.
Za večerjo bi morala prinesti ribo.
Zagrabila je. Sprosti vrv.
Oh, ne.
Je že v redu. Moya!
TUKAJ SI BOG TI POMAGAJ
Hej, Pat.
V zadovoljstvo mi je, Sinead. –Lepo te je videti na tak večer.
Catherine. –Nocoj je tečen. –Zdravo, tečnoba.
Nikoli v življenju. –In ravno na moj prost večer.
Pivo za tistega starega tečneža in sok za njegovo trpečo ženo.
Za mene viski Black Bush. –Mahaš z denarjem, kaj.
Ni mi jasno, kako se lahko preživljaš s prodajo knjig.
Dokler bom dobival denar od tebe, mi ne bo slabo.
Kaj sreče s tvojim dirkačem?
Niti malo. Nisem imel najboljšega dne, ampak ga bom dobil.
Sem prepričan.
Vodo, prosim.
Lepo brenkanje. –Hvala, prijatelj, stara pesem je.
Stara kot hribi, a brezčasna.
Rečete temu tako, stara kot hribi?
Temu pravimo jig. –Seveda.
Hvala vam. –In kaj te je pripeljalo sem?
Dolgo nazaj, je v moji vasi Irec
igral najlepšo pesem, ki sem jo kadarkoli slišal.
Odšel je preden sem se jo lahko naučil, zato sem moral priti.
Nimaš domotožja? –Ne pogrešam vojne in krvi.
Moyo sem videl pri mostu, kako je lovila za večerjo.
Takšna je. Že skoraj odrasla.
Sploh se ne vidiva več, ker vedno delam tu.
Ne jo preveč kregat. –Zakaj?
Zaboj s hrano je padel v reko.
Kaj? –Zaradi mene. Blebetal sem in jo zmotil.
Že dobro… Hvala za opozorilo.
Pazi na noge. –Že leta nisem.
Ta pogled mi je znan. Kam nameravaš?
Saj ne bežiš zaradi izgubljene hrane, ali pač?
Tvoji mami sem povedal, da sem bil jaz kriv.
Grozno te bo pogrešala. Čisto sama bo ostala.
Ti boš pa jahala naokrog.
Si pa pogumna. Konji se bojijo teme.
Na smrt jih preplašijo zajčje luknje in zajci.
Najbolje, da pobegneš podnevi.
Da ne naletiš na kaj nepredvidenega.
Od tebe je odvisno, ti si glavna.
Sta še vedno v prikolici?
Ja, mama pravi, da bungalov ne bo nikoli končan.
Sedaj lahko greš.
Kaj? –Sedaj lahko greš.
Ne, gentleman vedno pospremi damo do vrat.
V redu sem! –Moya, kaj za boga?!
Kje si bila? Lačen sem kot volk.
Kdo je to? –Gentleman.
Kot je tvoj stric Curtis. –Ti nisi moj stric.
Pazi kako govoriš, me slišiš!
Ženske, kaj? Kot jebene nočne more.
Popotnik je nazaj.
Skrajni čas. –Prišel sem takoj, ko sem lahko.
Kaj za vraga je to? Jabolka? –Ne vem, to so mi dali.
Dve uri te ni, ti pa prineseš jabolka? Si neumen?
Hej, utihnita!
Ta idiot ne more biti tvoj brat. Niti govorita ne isto.
Te nič ne briga.
Kaj si delal ves ta čas? –Čakal sem pri prikolici.
Ni potrebe, da si tam.
Greš po stvari, ki jih rabimo in prideš nazaj, me razumeš?
Tok tok.
Finbar, mislim… Hvala. –Pazi, težko je.
Bi skodelico čaja? –Ne, hvala.
Kako je, Moya?
Kaj pa skrivaš tam? –Nič nimam.
Naj raje vprašam mamo? –Ne, prosim, ne povej ji.
Pokaži mi. Daj no, pokaži mi.
Kje si dobila to?
Ti je stric dal to? –Ni moj stric.
Zakaj ti je dal to?
Je to zaradi teh modric?
Moya…
Se je zgodilo kaj, o čemer nočeš govoriti?
Hej, Moya.
Gentleman je spet nazaj.
Jutro, Sinead. Jutro, Moya.
Upam, da ne osvajaš našo Sinead. Malo premlada zate, bi rekel.
Zapri gofljo, Curtis. Ne poslušaj ga, Finbar, bedak je.
Niti z domačini se ne smem pogovarjati?
Saj se razumeva, kajne Finbar?
To mi delaj.
Plavanje brez obleke te res pusti lačnega.
Vzemi in pojdi. Nocoj po službi ti prinesem več.
Še znorel bom, pa mi niti malo družbe ne privoščiš.
Odjebi. Se vidiva kasneje, princesa.
Star prijatelj? –Prijatelje lahko izbereš,
priženjenih svakov pa ne moreš.
Moj brat se je poročil z njegovo sestro, in prehitro umrl.
Komaj čakam, da gre.
Mislil sem, da si prekinil s tem.
Daj naročilo Kevinu. Jaz plačam. –Je to pametno?
Lokalni poba? Hočeš uniforme na vratih?
Ni od tod, prišlek je. Ime mu je Curtis… –Ne zanima me.
Ne pred lastnim pragom. Poleg tega je lahko IRA.
Celo življenje se jih ne boš znebil.
Ga pustiva, da jo še naprej trpinči? –Saj sploh ne veš, kaj je naredil.
Vem. V očeh sem ji videl.
In to je njegovo sporočilo, da mora biti tiho.
Saj je še otrok. –Naznani ga stražnikom. Anonimna prijava. Čista vest.
Nikoli jim ne bo povedala, kaj ji je naredil.
Na smrt se ga boji in nikoli ne bo nehal.
Nadaljeval bo in trpinčil druge.
Vem, kaj sem rekel o ubijanju. Ampak to je drugače.
Nočem se vmešavati. Ne računaj name.
Sprehajaš čevlje? –Torej znaš govoriti.
Samo ko neham poslušati.
Grem mimo Sineade. Skoči noter, te zapeljem. –V redu.
Si na dopustu? –Kakšen dopust? Ne me zajebavat.
Lahko bi užival na Majorki, sedaj sem pa bogu za ritjo.
V predalu imaš cigarete, če hočeš. Vžigalice so na tleh.
Čudno, pri vračanju niso ceste nikoli enake.
Ker so velikani naredili te hribe.
Kaj res? –Tukaj so nekoč vladali Fomorci.
Bogovom podobni pomorščaki.
Zgodba pravi, da so zasužnjili deželo in pojedli njihove otroke.
In jaz se upam streljati tu. –Si lovec?
Če je streljanje konzerv in starih zajcev zate lov,
potem sem izjemen lovec.
Kaj uporabljaš? –Gladkocevno. A. H. Fox.
Teddy Roosevelt je rekel, da ni boljše puške.
Bi jo rad videl?
Pred to lepotico sem imel Remingtona 17.
Ni bila tako elegantna. Ni imela takšne kvalitete.
Lepa, kaj? Bi jo rad držal?
Kaj sem ti sploh naredil? –Moyi, ti prasec.
Kristus. Odšel bom. Nikoli več me ne boš videl.
Mrtev si, prekleto.
Mrt…
Ta pa je bil hiter. Kot rdečelas Jesse Owens.
Zakaj je imel nož? Ga vsi mladi nosijo sedaj?
Iskreno se ne bi štel med današnjo mladino.
Kaj delaš tu? –Robert me je prosil, naj popazim nate.
Te je res? –Ja.
V tem primeru pa…
Rad igram tombolo. Royce ima danes eno.
Plačal boš za listke. Pa za kako rundo tudi.
Kristus.
Začenjam razumeti zakaj se tako pritožujejo.
Enkrat je kopal en tip.
Vedel je, da bo konec, takoj ko bo končal.
Pa ni nehal. Verjetno je skopal 3 metre globoko.
Krvave ožuljke je imel. Lahko bi končal na Fidžiju.
Samo gledal sem in se smejal. –Tebi je to vse hec, kaj?
Ta posel. –Kot je govoril moj oče,
delaj, kar te veseli.
Naslednja številka je 53.
To je za tisto včeraj. –Saj ni potrebno.
Zdravo, lahko tudi meni? –Kateri del, Kevin?
Ta je pa vročekrvna.
Spominja me na eno, ki sem jo pustil v gozdu.
Naslednja številka, 34! –Žensko? –Ja.
Bolj zbrane so od moških, kajne?
Več dostojanstva pred smrtjo. –Jezus… –Kaj? Nisi koli…?
Ne. Na svetu je dovolj okrutnih moških.
Res je bila okrutna. Okrutno lepa.
Ko je jokala, ni bila več. –Bingo!
Madona.
Si malo premaknjen, kaj? –Pravi se je oglasil.
To je zame samo dodaten denar. Kolikor si jih ubil ti, to je psihopatsko.
Poslušaj, pezde mali. Ubijanje zame ni šala. S tem sem zaključil.
Če se boš še kdaj delal norca iz solz umirajočega,
te bom pretepel z mojimi lastnimi rokami.
Koliko ljudi si ubil vse skupaj?
Curtis, pridi že…
Conan se spet pritožuje.
Ko so ubili najinega očeta, je Curtis treniral nogomet.
Sploh ni bil tako slab.
Nikoli ne bom pozabila trenutka, ko sem mu povedala.
Sedel je tam in me gledal. Nič ni razumel.
Za tem je odrasel v Belfastu, jaz pa pri mami na jugu.
Celo njegovo življenje se je spremenilo.
Obljubila sem, da bom vedno pazila na njega.
Conan pravi, da bi morali oditi.
V Francijo ali nekam. –Ne brez mojega brata.
Verjetno pije v kakem baru. Saj ga poznaš.
Če ni postal neviden, potem ni bil celo noč v jebanem baru.
Misliš, da sem neumna?
Nikamor ne gremo brez Curtisa.
Zapustil nas je. Verjetno je šel domov.
Mrtev je, če gre nazaj. Vsi smo. –Vem.
Curtis June in Doireann McCann.
Ti si razlog za to. Sem vedel, da boš zajebala.
Dobili smo prasce, samo to šteje. –In otroci, ki so bili zraven?
Tega nisem mogla vedeti!
Videli so samo tebe. Mene in Séamusa so videli samo od zadaj.
Včeraj sem jo videl od zadaj.
Kaj za vraga! Samo napetost sem želel sprostiti.
Kam greš? –Poiskati bedaka, ki je imel edino nalogo, da ostane skrit.
In to dela še preveč dobro.
Če hočeta, lahko gresta! Ampak ne pričakujta objemov v Belfastu.
Curtis!
Curtis?
Zakaj nisi v bungalovu?
Je Curtis včeraj povedal kam gre? –Včeraj ga nisem videla.
Pogrešan je? –Hvala bogu.
Nikoli te ne bi smela spustiti nazaj v svoje življenje.
Spakiraj in pojdi.
Izpulila ti bom jezik, če boš še tako govorila z mano.
Morda so ga prijeli. Na sledi so ti in tvojim pajdašem.
Za svobodno Irsko se borim in to vključuje tudi tebe, cipa.
Zato mi pokaži malo spoštovanja.
Kaj ti je rekel? –Ničesar, ničesar.
Mama.
Nič ni rekel. Nisem neumna, berem časopise.
V redu sem, ljubica.
Vsak dan je šel plavat. Mogoče je utonil, prekleto.
Starost ti pa res ne pride do živega.
Na fronti je vsak postal dober strelec. –Kaj je potem tvoj izgovor?
Na koncu sem bil vpoklican. Nisem bil v takem peklu kot ti.
Osvobajanje Francije je bilo zame samo afnanje.
So tudi tebe pribijali na zid ob vrnitvi? –Lepih občutkov mi že niso dali.
Boril sem se proti nacistični golazni, pa čeprav na strani Angležev.
Zato tudi nosim uniformo. Vem, kaj je prav in kaj narobe.
Glede na stanje na Severnem Irskem, moraš res poznati razliko.
Videl sem dovolj bojev za celo življenje.
Pa sem ga.
Ga je kdo videl? –Nihče.
Torej je lahko v Belfastu? –Če je, ga bom sam nabrcal nazaj.
Kaj če nas iščejo specialci? –Niti pod razno!
Za vraga! Daj mi nekaj. Informacije, imena. Nekdo mora vedeti.
Kje si? Glencol ali nekaj?
Mislim. Najbolje se je skriti v kraju, ki ima neizgovorljivo ime.
Blizu je star znanec, privatnik. Imaš pisalo? –Da.
Sranje.
Ne, ostanita tu.
Robert McQue? –Brez trkanja?
Stvar navade.
Vaš kolega ni podrobno razložil naravo vašega obiska.
Verjetno se boji prisluškovanja po telefonu.
Paranoiki smešni.
Iščem prijatelja. Nihče ne pozna senc bolje, kot nekdo iz podzemlja.
To mi je pa bilo všeč.
Kako je ime temu prijatelju? –Curtis. Curtis June (Junij)
Kako čudno ime. June? –Ja, June.
Je to kratica? –Kaj je? –June.
Če je June jebena kratica? Isto je kot mesec.
Prvič slišim takšno ime. –Rdečelas, visok, suh.
Mi ni poznano.
Mogoče banditi iz Inishowen Westa vedo kaj. Poizkusite pri njih.
Moram počistiti ta nered. Vas lahko prosim, da sami najdete ven.
Ujema se.
Rekla sem… –Slišal sem. Samo meter stran ste.
Je mrtev? –Nedvomno.
Nimam kaj s tem! –Kdo potem?
Povej mi ali pa ti odpihnem prekleto glavo! –Umakni to!
Ne bom se žrtvoval za njega.
Opozoril sem ga. –Koga?
Finbara. Finbara Murphyja.
Razšla sva se. Ne dela več zame.
Kdo je naročil umor? –Vprašaj njega.
Kje živi? –Ne vem.
Bil bi hvaležen, če bi odšl…
Robbie?
Robbija ni več tu. –Kje je?
Ustrelila sem ga.
Zaslužil si je. Nočem biti nespoštljiva.
Kako ti je ime? –Josie.
Čudovit glas imaš. Ničesar slabega nisi naredila.
Vendar ne smeš videti mojega obraza.
Ne. –Ne.
Pojdi nazaj v spalnico, se zakleni in ne hodi ven, dokler ne grem.
Robbie ne bo šel nikamor.
Spusti to.
Poglej to.
Krvavi denar. –Pravi masaker.
Še enkrat hvala, Rita. –Počakaj malo.
Ne morem te naučiti čisto vsega o vrtnarjenju. Knjige pomagajo.
Dobro ti je šlo. –Za začetek.
Lahko noč. –Lahko noč.
O Robertu se gre.
Finbar… –Gospa McQue.
Hvala, da se prišli. –Finbar?
Finbar… –Ne, gospa McQue. Nikar.
Robbie je bil dober človek. –Prekleto je bil.
Karkoli je že bil, bil je dober človek.
Ste videli, kdo je bil? –Ženska je bila. Ne, nisem.
Pogovarjala se je z Robbiejem. Iskala je nekega Curtisa.
Rdečelasega Jessija? Rabila po lopato. –Ne moreva ostati tu.
Dobro, sovražim bedenje. –Natoči nekaj bencina zunaj.
Pojdite v kuhinjo. –V redu. –Za vse bom poskrbel.
V teh malih krajih se vsi poznajo. –Ampak zakaj moram jaz?
Ker si vedno videti izgubljen. Pojdi že.
Dober večer.
Čez vikend želim obiskati strica, pa sem se malo izgubil.
Poznate morda Finbara Murphyja? –Finbara? Seveda ga poznam.
Živi naprej po cesti.
Prekleto.
Večer, stražnik. –Večer.
Naj ga napolnim? –Ja.
Si že kdaj videl tega tipa? –Nikoli.
Išče svojega strica Finbara. –Finbara? –Ja.
Nikdar ni omenil nečaka.
Resnično mi je žal. –Saj ne morem verjeti.
Ko greva, pokličite policijo. –V redu, bom.
Poglej to. Prekrasna je.
Kako misliš, da so ga našli?
Morda je spraševal okrog o Curtisu, potem ko sta govorila.
Počakal te bom zunaj. Kako dolgo boš? –Zavij tja.
Te je kaj prestrašilo? –Nekdo je v moji hiši.
Očitno sem ostal brez dela.
Robert me je izkoriščal, ampak je bil dober do mene.
Sta bila prijatelja?
Skupne stvari so naju družile. Skrite stvari.
Si pobegnil od doma?
Če imaš doma samo sranje brez ljubezni, težko rečeš, da si pobegnil.
Prej bi rekel, da sem se rešil.
Neke noči sem bil v barskem pretepu. Na koncu sem zmagal.
In tam je bil Robert.
Častil mi je pijačo in dal 30 funtov, da nekega tipa potisnem s pomola.
Seveda nisem vedel, da je on dobil 130. Ampak tak je pač bil, zahrbtnež stari.
Lahek denar je bil.
Daleč nazaj sem nehal šteti. Koliko sem jih ubil.
Vojna me je spremenila v nekaj, kar nisem več prepoznal.
Ko sem se vrnil in izvedel, da mi je umrla Margaret,
je tisto nekaj, kar je še ostalo, izginilo v črno luknjo.
In potem je poklical Robert.
Kot si rekel, bilo je prelahko.
Jebeni upokojenci in njihove rozine.
Če ga do zdaj ni bilo…
Verjetno je zunaj in nas opazuje.
Potem pa mu dajmo kaj za gledati.
Pojdi nazaj noter, Rita. Prosim te.
Ti si verjetno radovedna soseda.
Za sebe bi se morala brigati. –Poznate Finbara?
Nisem še imela priložnosti, ampak bom.
G. Murphy je naredil nekaj neodpustljivega.
Kaj delaš? –Ubil jo bom.
Nimava prednosti. –Kaj? Si to pobral v vojni?
Umakni jo. Nočem, da nastrada Rita.
Tu je tako osamljeno.
Posebno za takšno krhko ženico.
Reci svojemu prijatelju, da ga pozdravljam.
Da ga pozdravlja ošabna psica?
Povej mu.
Toliko o okrutnih ženskah. –Conan! Pridi!
Bog. Primi jo za noge.
Idi naprej.
Dve hiši naprej od križišča. Tista z rožami. –In kdo ste vi?
Ni pomembno. Zdravnik ste, prosim obiščite jo.
Tukaj sva.
Ljubo doma, kdor ga ima.
Takole, priden.
Tole so pa dragocenosti. Ni čudno, da nimaš za tombolo.
Mogoče sem si samo želel družbe.
Jo znaš igrati? –Samo par akordov. Malo sem se želel naučiti.
Nekoč bom posnel svojo ploščo.
V Kaliforniji mogoče, če bom privarčeval dovolj denarja.
Ljudje tam so videti svobodni.
Uživajo v življenju. Veš kaj mislim?
BOMBA V BELFASTU
Tekma se bo začela. –V redu, greva.
Običajno ne kupuješ časopisa. –Običajno nisi trezen.
TRETJI OSUMLJENEC V BOMBNEM NAPADU
Hej, Pat. –Hej. –Škatlico cigaret, prosim.
Finbar?
Nesrečnež je moral biti samotar. Nikdar ga nisem videl v mestu.
Imenoval se je Robert McQue. Si ga kaj poznal? –Ne.
Mama je rekla, da ga je ubila ženska. Nima ne repa ne glave.
Mogoče ima znak kake veze s tem. Mogoče je bil znak za kaj.
Detektivi iz Dublina bodo prišli in v celoti prevzeli primer.
Mimogrede, nisi mi povedal, da imaš nečaka.
Dober fant. Ne vidim ga pogosto.
Me lahko odložiš pri Sinead? –Prisedi.
Hvala za vožnjo, Vinny.
Ne izkoriščaj tega preveč. Ne smem favorizirati.
Nadaljuj.
Stran!
Brcni!
"Potuhnite se. Ne hodite v javnost." In ti gledaš prekleto tekmo. –Prišel bo.
Izdajalci, vsepovsod imamo izdajalce.
Ni tvoja najboljša slika. –To je to, zbežati moramo.
Ne še. –Vsak nas lahko prepozna.
Curtis je mrtev. Vsaj delaj se, da ti ni vseeno.
Tvoja žoga, Gerry!
Zažgimo kretenu hišo, za Curtisa. In gremo v Amsterdam ali Francijo.
Lahko začnemo znova. –Si znorel? Da bi zbežali in zapustili Irsko?
Kaj je sploh smisel vsega tega? –Da preživimo.
Torej so umrli zaman? –Dokler se stvari ne umirijo.
Sem edina, ki razume, za kaj se borimo?
Ne bomo odšli, prekleto.
Nekdo je najel Murphyja, da ubije Curtisa. Moramo izvedeti kdo.
Starka, trgovec… Nekdo mora vedeti, kje je.
Samo izvleči moramo iz njih.
Grem na stranišče. Mogoče vama medtem kapne vsaj ena ideja.
Finbar!
Hassan. –Moj največji oboževalec.
Torej si ostal. Kaj misliš?
Vsi so videti tako krvoločni. Ne vem, za koga bi navijal.
Zdravo, Sinead. –Kako si? –Gre. In Moya?
Nekje tu mora biti. Spet dela kaj po svoje. Super je.
V redu sva. –Dobro. Se vidimo.
Se vidimo zvečer? –Ja.
Finbar Murphy?
Doireann McCann?
Izgovori se "Doireann".
Samo v časopisu sem videl. In veliko je napisanega o tebi.
Povej mi, kdo je naročil umor. Ali pa boš umrl tukaj in zdaj.
Poglej, drug drugemu sva ubila prijatelje. Sedaj sva si bot.
Odidi od tod. –Ne, jebi se!
Ubila sem izrojenega idiota, Curtis pa je bil moj brat.
Potem si verjetno vedela za njegove nagnjenosti.
Povej mi ime. –Počasi. Lažje bo, če te odpeljem k njemu.
In ga boš prepričal, da se bo kar predal?
Tvojega brata sem prepričal, da usede v moj avto.
Ob osmih se dobiva tukaj. Ne povej nikomur.
K vragu vse skupaj. Misliš, da sem neumna?
Dobimo se v baru. –V redu. –Tako je.
Ob tem času bo poln vaščanov, ki ne vejo kakšen morilski prasec si,
zato brez trikov. –Nočem, da škodiš komurkoli tu.
Če te ne bo, bo razneslo bar po celem kraju.
Če se nam kaj zgodi, bodo prišli mnogo hujši ljudje.
Vse bodo preiskali. In ta tvoja firbčna soseda…
nihče ne bo varen.
Preklet idiot!
Vzameš pištolo in greš, ne da bi pisnil?
Si pa dramatičen. –Našel sem vodjo.
Ni želela premirja. Ni mi dala izbire.
Pokončati jo bom moral in vse ostale. –Kako boš to naredil?
Dokončno in javno. Če bo kdo želel maščevanje, bodo iskali mene.
Mesto bodo pustili pri miru. Lahko greš, ne potrebujem te.
Ni šans.
Finbar Murphy gre v vojno, naj bom preklet, če bom zamudil zabavo.
Priden.
Tok, tok.
Moya, majhno darilo zate.
Če ga želiš, je tvoj. –Kako mu je ime?
Nikoli ga mu nisem dal. Kaj misliš?
Videti je kot Sean. –Ja.
Lepo skrbi za njega. Dobro je skrbeti, tudi če boli.
To te ohrani človeškega. V redu?
Adijo, Sean.
Želel si publiko. –Notri se dobimo.
Rekel jim bom, da je tip zadaj. –Tam bom čakal. To je prednost.
Vidiš? Poslušal sem te.
Ne, jaz imam svojo prednost.
Pojdi sedaj. Vzemi to.
V žepu je kuverta. Daj jo Robertovi mami.
Ostanek lahko obdržiš.
Na kaj namiguješ? Dogovor je bil… –Ničesar se nisva dogovorila.
Tu ni ničesar več zate. To je moja vojna.
Vzemi denar, naj ti bo moja zapuščina.
Ne bo ti treba več delati tega. Mlad si še, najdi kaj drugega.
Pojdi v Kalifornijo. Saj ne rabiš postati svetnik,
samo ne zapravi svojega življenja s tem.
Še nihče mi ni dal česa.
Moj nasvet je vrednejši od denarja. Verjemi mi.
Pojdi.
Danes pa nisi videti dobro. –Staro srce imam.
Ampak si mlad po duši. Usediva se tu.
Lahko je zvijača.
Na igrišču ni poizkušal ničesar, bilo je preveč ljudi.
Grem malo pogledati. Conan, kasneje prinesi kovček.
Zakaj on? –Ker ti slabo streljaš.
Ker nisi pomagal iskati Curtisa, ker sem jaz načrtovala to
in ker sem tako rekla, prekleto!
V redu. –Samo avto pusti prižgan.
Če se kaj zgodi, nastavi sprožilec in se spokamo.
Zažgi prasce. –Pol vasi je noter.
In nekdo nas lahko prijavi zaradi tistih mrtvih otrok.
Upal sem na tišji večer, da bi se lahko v miru pogovorila.
Kako je s tvojo rusko knjigo? –Nisem je še končal.
Užival bi v njej. –Detektivka? Zanimiva?
Pameten detektiv vodi preiskavo groznega umora.
Ime mu je Porfirij.
Neomajno išče resnico.
Plete mrežo okrog osumljenca, katerega začne uničevati izolacija
in dvomi.
Prisili ga do spoznanja, da je enak kot njegove žrtve.
Ima dobre občutke, ta detektiv?
Na tebe me spominja.
Ali ga ujame na koncu? –Ne vem.
Pride tudi tvoj nečak? Ali pa je že odšel?
Ne prodajaš knjig, kaj?
Kaj zares počneš?
Nočeš vedeti.
Če si v težavah, ti lahko pomagam.
Ne moreš.
Moya, domov moraš.
Kam greva? –Otroci ne smejo biti tu.
Lahko sem v baru. –Nocoj ne.
Seana bi rada pokazala moji mami. –Ne nocoj. Vzemi Seana in pojdi domov.
Sean lahko vidi tvojo mamo kdaj drugič. Pojdi domov! Zdaj!
Je pa gneča. –Ja.
In tvoja partnerja v zločinu? Brez trikov. –Blizu sta, lahko si prepričan.
Daj mi prasca in se vrni nazaj k svoji glasbi.
Greva ven zadaj, kjer je bolj mirno. –Samo premakni se, pa streljam.
Jaz sem bil. –Ni lepo, ko ti pesem tako napolni srce.
Kaj? –Glasba.
Najraje bi objel najbližjo mlado punco in jo poljubil.
Tako vi kmeti osvajate? –Kako mi gre?
Nisem malo prestara za tvoj jezik?
Osvajam vsako, ki je voljna… Doireann.
Cenim tvojo miloščino, Finbar.
Ampak svetnik mora biti najprej grešnik. –Je to on?
Umiri se. Sem ti rekel, da sem bil… –Seveda sem jaz.
Kaj če bi šli malo ven in…
Pizda!
Pohitite!
Oh, sranje.
Moj si, prasec.
Ta psica me je ustrelila!
Greva.
Še vedno sem tu, Doireann!
Zakaj si se moral vrniti?
Hassan, ostani na tleh.
Denar je v mojem avtu.
Verjetno boš prej v Kaliforniji kot jaz.
Finbar…
Pri njemu iščeš rešitev?
Nisem jaz tista, ki jo je treba rešiti. Naredila sem, kar sem
in imela sem svoje razloge. Bog jih pozna.
Ne pričakujem, da boš razumel. –Nisem prišel soditi.
Vsi imamo svoje razloge.
Ustreli me že.
Na koncu poti si. Spravi se z bogom.
Moj brat…
Čisto sam je.
Poskrbel bom, da boš z njim.
Tisti nasilneži te niso dobili.
Rita, tako mi je žal. –Je že v redu.
Nikoli me nisi vprašala s čim se preživljam.
Bi morala?
Nič ni zraslo. Že zdavnaj bi moral pričeti s tem.
Ne, obdrži jo.
Mogoče boš nekega dne začel ponovno.
Zbogom, Rita. Pazi nase.
DOSTOJEVSKI ZLOČIN IN KAZEN
Prevod in tehnična obdelava: karafeka
Priredba: Johnny