Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Niels ? June şi Jonny ajung aici în scurt timp.
Nu vii să te îmbraci ?
V-am pregătit vechea cameră.
Probabil are nevoie de puţin aer curat.
Condu-l pe Jonny.
Nu. Dacă nu sunt cunoscuţi, nu contează.
S-ar putea să ai un produs fantastic.
Dar, dacă nu ţi-ai pus amprenta pe produs, n-ai rezolvat nimic.
Ce mai faci, tată ?
Directorul băncii a fost aici, deci Niels trebuie să...
Mamă, hai să vorbim despre ce ai spus la telefon.
- Hai să... - Sună-mă din nou mâine.
Dar nu între 8 şi 9 dimineaţa. Eu şi June alergăm 15 km atunci. Pa.
- A trebuit să închei o afacere. - Pup...
Ai o prăjitură nouă, tată ?
- N-am o prăjitură nouă ca surpriză. - Nu.
Dar, dacă vrem să salvăm fabrica
şi o s-o salvăm, trebuie să avem o abordare creativă.
Niels, Else...
Din punctul de vedere al consumatorilor, creaţi potenţiali pacienţi spitalizaţi.
Când oamenii să uită la prăjiturile tale, se gândesc la "unt."
Se gândesc la "grăsime, zahăr, cheaguri de sânge, cancer, moarte."
Dacă am face prăjituri sănătoase ? Dacă am face prăjituri fără zahăr ?
- E idea lui Jonny ! - Sigur, trebuie să fie gustoase.
Nu prea înţeleg.
- Gustoase ? Ce vrei să spui ? - Tată, calmează-te.
E în regulă. Niels !
Am văzut conturile şi sunt...
Nu arată prea bine.
Banca ne va închide dacă nu facem nimic.
Dacă avem curaj, tată, putem salva fabrica
şi putem fi cei care salvează întreaga naţiune
de aglomerarea din spitale şi de o epidemie de obezitate.
- Niels, Niels ! - Tată...
- Ar trebui să mă duc după el ? - Nu. Lasă-l, June.
Îmi pare rău, Niels, dar, ca bancă,
nu mai putem proteja fabrica.
Ce faci ? Nu, nu !
Stai jos.
Poţi să respiri ?
Poftim. Îmi pare rău...
Mulţumesc.
Nu, nu...
Eşti bine ?
- Poţi să respiri ? - Da. Mulţumesc.
- Cu plăcere. - E în regulă.
Pa.
PENTRU ELSE ŞI JUNE
Bună, Sally !
Am încercat s-o fac să pară acoperită de zăpadă.
"Supersnitte."
FABRICA DE PRĂJITURI
Bună ! Bună, Connie !
Bună, Sally !
- Nu, nu se poate ! - Bună, ØB !
Tu eşti, June ? Cine a crescut atât de mult ?
"A fost o vreme când am lansat rulourile cu scorţişoară..."
Bună !
Eşti bine ?
Da.
Mulţumesc pentru...
Sigur.
Mulţumesc.
Cred că e pe drum.
Uite-l !
A fost o vreme când lansam rulourile cu scorţişoară.
Nimeni nu credea că poţi mânca prăjiturele în rulouri.
Erau urâte, spuneau oamenii. Aveau un nume stupid !
Totuşi, i-am învăţat pe danezi să mănânce... cu umor.
Ştiam că nu mănânci doar privind.
Mănânci şi de plăcere.
Deci acum, vom defini încă o dată
noţiunea de cookie.
Vrem să... Am fost de acord,
că vrem să testăm un fel nou de cookie.
- O prăjitură sănătoasă. - Prăjitură uşoară.
O prăjitură nu e doar un lucru aliment.
- O prăjitură are identitate. - Identitate ?
O prăjitură nu spune doar cine eşti.
Mai spune ceva despre cine ai vrea să fii.
Deci trebuie să privim holistic problema asta.
Compania asta depinde de voi, ca angajaţi, preluând dreptul de proprietate.
Să vă puneţi amprenta pe produsele noastre.
- Despre ce naiba vorbeşte ? - Poftim ?
La naiba ! Despre ce vorbeşti ?
Bine. Da. Mai poţi suporta puţin ?
Îmi place.
Else, îţi place ?
- Ştii că se roagă, nu ? - Cine ?
Nu-i ştiu numele. În depozit.
Religia e încă o problemă privată, nu ? Aşa este ?
Aruncă o privire. Am trimis asta la bancă.
O notă despre situaţia noastră financiară şi noua noastră direcţie.
- Ea se roagă. - Da, e bine. Noi...
- Îţi pregăteşti prezentarea ? - Prezentarea ?
Mâine de duci la centrul de refugiaţi.
Niels, e o ocazie splendidă să le spui celorlalţi despre noua noastră afacere.
- În depozit. Se roagă. - Niels.
Trebuie să o faci !
Haide, Niels. Fă-o !
- Şi preşedintele băncii vine acolo. - Jes ?
Bună ! Ai una din alea...
- O umbrelă ? - Da.
- Vrei să de duc undeva ? - Da.
E ciudat...
- N-a mai păţit asta. - Trebuie să apeşi pe acceleraţie.
Poate e aprinderea. Eşti abonat la clubul auto ?
Abonat la clubul auto ?
Doar Else ştie asta.
Bună ! Sunt Else Agger.
Maşina noastră s-a defectat.
Da, suntem pe bulevard.
Bulevardul Borgsø.
- Bună ziua ! Numele meu e Falck. - Bună !
Else e aici ?
- Ea e Else. Eu sunt Niels. - Mă cheamă Else Agger.
Cred că are probleme cu aprinderea.
Vrei să vii şi tu ?
Vreau să vă aud ! "Vreau să mă schimb !"
- Spuneţi ! - Vreau să mă schimb.
Mai tare.
A fost bine. Consumatorii nu au încredere în oamenii graşi, Connie. Din instinct.
Când vezi o persoană grasă, te gândeşti:
"Vai de mine ! Sunt momente din zi când nu te poţi controla."
"Când pierzi controlul şi mănânci, mănânci, mănânci..."
Începeţi uşor. Săritură dublă şi după aceea...
Intră !
Familiei mele îi place să vâneze.
- Vrei un ceai ? - Sigur.
O să stau jos.
Sigur.
Poftim.
E...
- Aşa. - Da.
A fost a bunicii mele. Mi-a dat-o când am fugit.
Înseamnă:
"Copila mea, vei găsi iubirea în cele din urmă."
- E frumos. - Da.
Iartă-mă, e...
- Da. - Mulţumesc.
Da.
Ceai ?
- Credeam că nu mai consumi zahăr. - Aşa este.
Când lansăm noua prăjitură,
o să revoluţionăm piaţa prăjiturilor.
Prăjitura nu e doar un simplu aliment.
O prăjitură are identitate.
Identitate. Ce fel de identitate ?
- Poate să-ţi spună cine eşti. - Şi cine eşti atunci ?
June a mers la şcoala de afaceri.
June ? Fiica ta ?
- Ai şi tu copii ? - Nu.
Bună !
El e Haidar. El e Niels, şeful meu.
Salut !
I s-a stricat maşina, aşa că l-am invitat aici.
- Niels Agger. - Haidar.
- Ziua copiilor ? - Ce vrei să spui ?
- Baloanele astea... - El lucrează ca clovn.
- Ca clovn ? - Da, la mall.
Sally cântăreşte 133,7 kg.
- E rândul lui Connie. - Cântăreşte 125,5 de kg.
Nu merge ?
- 158,3. - Iau un marker.
PENTRU ELSE ŞI JUNE
June ?
- June ! - Da.
- De unde vă cunoaşteţi ? - Am fost logodiţi înainte să ne naştem.
Părinţii ne-au aranjat căsătoria.
Apoi a trebuit să aştept până când ea a împlinit vârsta legală.
Asta a fost când avea nouă ani. Cam pe atunci, eram căsătoriţi.
Apoi am aflat că nu e virgină.
Noroc că ştiam un doctor specialist în chirurgia de reconstrucţie a himenului.
Poftim ?
Himen. Am făcut asta şi a fost foarte bine.
Pentru că astfel nu trebuia s-o ucid cu pietre.
- Glumesc ! - Sigur.
- Nu suntem căsătoriţi. - Nu.
- Eşti căsătorit ? - Da.
- Unde ai fost ? - S-a defectat maşina.
A trebuit să... să sun la Clubul Auto
şi au dus maşina la atelier.
- Ai venit pe jos acasă ? - Da.
Bună, tată !
Tata, cred că eu şi Jonny putem să te ajutăm să pui compania pe picioare.
- Ca să ne liniştim. - S-a defectat maşina.
Mama spune
că aţi discutat că poate ar trebui să te duci la psiholog.
Nu ştiu nimic despre asta.
Cred că ar fi bine să vorbeşti cu cineva.
- Nu. - Noapte bună ! Somn uşor !
Noapte bună ! Somn uşor, tată !
Gata ?
Nu-i trebuie mult să o înnebunească.
Bună !
- S-a întâmplat ceva ? - Îmi pare rău.
Era o... lacrimă.
Îmi pare rău, dar am considerat că n-ar trebui să rămână pe obraz.
Am stat la unchiul meu în Suedia, dar el a murit, aşa că...
Am venit în Danemarca, la familia mea.
Tatăl meu a construit fabrica.
A fost cofetar...
Ca mine.
Dar, când a murit, a trebuit să mă ocup eu.
După aceea am inventatSnikkelsnurre ,
şi lucrurile au mers extrem de bine.
Am câştigat medalia de aur la patiserie daneză.
Şi am candidat la primărie.
Ai o prăjitură favorită ?
Îmi place Marţipanul.
Am o pasiune pentru prăjiturile glazurate şi Marţipan. Ai o prăjitură preferată ?
Da, îmi place Kleicha.
- E bună. - Da ?
- E o prăjitură uscată. - Cum se numea ?
- Kleicha. - Kleich...
Niels ? June are o sugestie pentru discursul tău de la centrul de refugiaţi.
Ar trebui să-l exersezi puţin.
- Tată, poate ar trebui să-l ţin eu. - Nu, e în regulă.
- Pot s-o fac dacă e nevoie. - Nu. E în regulă.
- Bine... - Cum te simţi ?
Bine. E primarul. Doamne...
- E bine. - Da. În regulă.
- Trebuie să te întreb ceva. - Bine. Ce e, iubito ?
- Nu e momentul potrivit... - Spune.
Am intrat în...
E Jes de la bancă. O să dăm faliment.
Nu, nu vom da faliment. Bună !
- Eşti pus pe fapte mari, Niels ? - Da, sigur că da.
- Veniţi după mine. - Venim.
Tată, inspiră adânc. O să fie bine.
- O să fiu în spatele tău. - Da. Bine.
Nu vă faceţi griji. N-o să cânt !
În Danemarca, cei mai mulţi oameni nu sunt definiţi de religie,
nici de etnie, ci de munca lor.
Am făcut posibil pentru voi
să veniţi să lucraţi în industria noastră locală.
Asta vă poate da o ocazie minunată
să ajungeţi să cunoaşteţi cultura daneză.
De aceea, e o mare plăcere pentru mine să dau cuvântul
lui Niels Agger, CEO-ul fabricii noastre de prăjituri !
Înainte de toate, aş vrea vă urez la toţi un bun venit călduros în ţara noastră.
Mai cred de asemenea
că e responsabilitatea noastră
să vă dăm o idee despre valorile daneze.
O valoare esenţială e "hygge".
"Hygge" e un cuvânt danez legat de relaxare,
libertate,
liberă exprimare, glume şi...
Consumarea prăjiturilor.
Chiar acum, în timp ce vorbim,
un nou model de prăjituri a fost inventat.
Mâncând această prăjitură, veţi pierde în greutate şi veţi slăbi.
- Deci e o prăjitură fără zahăr ? - Nu, veţi slăbi.
Deci, dacă mănânc multe prăjituri, poate dispar cu totul !
Întreabă cum aceste prăjituri reprezintă valorile daneze.
Pot să viziteze fabrica
cei care apreciază prăjiturile.
- Da. - Mulţumesc.
Nu. Tată !
Doamne... Tot mai înoţi ?
Am fost de acord cu asta, nu-i aşa, Niels ?
Este...
Nu pot spune cu siguranţă, dar, dacă nu schimbi stilul de viaţă, vei da faliment.
- Poftim ? - Sunt motive de îngrijorare...
- De unde ştii despre asta ? - Despre ce ?
- Ce tocmai ai spus. - Niels, respiră adânc.
Nu putem face o schimbare cu Niels la conducere.
- Cred că trebuie să-l ajuţi. - Trebuie să facă un pas în spate cândva.
Şi nu o să ascund faptul că eu şi Jonny suntem pregătiţi să...
Nu sunt bolnav. Mă descurc.
- Ai leşinat, tată. - În prezenţa directorului băncii.
- Şi mama spune... - Ce ?
Ar trebui să nu mai crezi că eşti buricul pământului, Niels.
Facem asta numai de dragul tău, tată.
- Dar cred că... - Mă simt minunat.
- Bine. Am găsit asta, tată. - Ce este ?
Ce e, Niels ?
Dragă Else, dragă June.
Mereu am considerat că oamenii care se sinucid sunt slabi.
Dar acum am pregătit o funie.
Îmi pare rău că nu mai pot face faţă. Că am un caracter prea slab.
Tatăl meu nu credea că sunt capabil să duc sicriul lui.
"Nu poţi face asta fără să plângi, " asta a spus.
Dar trebuie să duci sicriul meu şi, dacă ar fi să te poticneşti
şi să pui sicriul jos ca să-ţi tragi sufletul, pentru mine e în regulă.
June.
Am atâtea amintiri din copilăria ta !
Excursia noastră la Roma. Îngheţata care ţi s-a topit în mână.
Rochia roşie pe care ai vrut-o... Când am văzut-o pe tine, am înţeles de ce.
Îmi cer scuze, June,
că am fost prea stângaci să-ţi ofer iubirea şi atenţia pe care o meritai.
Îmi veţi spune să nu-mi cer scuze, dar trebuie.
Mi-e deja dor de voi,
gândindu-mă la întunericul căruia mă voi preda în curând.
Toată iubirea mea, tata. Niels.
- Tată, e timpul să te pensionezi. - Banca ar prefera asta.
Acum, e important ca asta să aibă loc fără probleme,
şi de dragul angajaţilor.
Da... Dacă ai semna asta.
Bună dimineaţa !
Am vrut să-mi cer scuze pentru incidentul cu baticul.
Nu a fost în regulă.
- Ţi-a plăcut ? - Ce vrei să spui ?
Ce zici să începi să porţi batic ?
- Nu, nu prea cred. - De ce nu ? Îţi venea bine.
- Nu, sunt o feministă. - Deci eu nu sunt feministă ?
Nu e datoria unei feministe să apere femeile ?
Dar e un simbol al opresiunii femeii.
Deci modul tău de viaţă este singurul mod de a trăi liber.
- Orice altceva e greşit. Am dreptate ? - Nu, nu asta am spus.
- Am spus că e un simbol al opresiunii. - Atunci de ce porţi sutien ?
- E practic. - Deci nu e un simbol de opresiune ?
Poţi fi feministă şi porţi hijab.
Aşa cum eu pot fi feministă şi să apar în filme porno.
Ai apărut ?
- În multe. - Multe ?
- Nu. Mă iei peste picior. - Nu.
Nu mă iei ?
- Mă iei ! - Da.
- E din cauza greutăţii ? - Nu.
Nu. Simţim că...
Sau simt că
e greu să te văd ca parte din profilul respectiv sau viitor...
Eşti concediată, Connie.
- Concediată ? - Da.
Dar lucrez aici de când aveam 17 ani.
- Ce zice Else de asta ? - Ea vrea ce e mai bine pentru fabrică.
Da. Aşa e. Tată, ar trebui să iei în considerare asta.
Vrem ca fabrica să aibă o abordare mai internaţională.
Aşa că ne gândim la "Borgsø Cookies".
"Fabrica de Prăjituri" este un nume evident pentru o fabrică de prăjituri.
Poate bunicul nu s-a putut gândi la altceva mai bun, dar noi putem.
Da, şi vrem să rămânem la nivel local cu "Borgsø"
şi apoi mergem internaţional cu "Cookies".
Pe scurt, un jurnalist o să treacă pe aici
să vadă cum facem prăjiturile viitorului.
Şi e important pentru noi că nu doar prezentăm o prăjitură
dar că, în mod colectiv, împreună, prezentăm o nouă poveste.
Când soseşte jurnalistul, trebuie să ne pregătim şi să pară că ne place.
Ce se întâmplă ?
Trebuie să o scoatem de aici.
În regulă.
Mulţumesc foarte mult ! Ăsta e un loc de muncă.
Johannes, vrei să iei mopul şi după aia să duci toate hainele acolo ?
Bine...
Am vorbit cu... Am vorbit cu jurnalistul
şi el a spus că ar fi bine ca eu să dau interviul.
- În regulă. - Dar are nevoie de câteva fotografii.
Nu crezi că ar fi bine dacă eu apar în pozele alea,
aşa încât oamenii să poată vedea cine va fi viitorul lider ?
- Oameni pot citi asta în interviu. - Dar dacă e un interviu doar cu tine...
Promit să spun că eşti implicat în asta.
Tată, i-am promis mamei că iau mâncare pentru câini.
- Poţi să faci tu asta ? - Da.
- Eu sunt viitorul CEO. - Al fabricii mele.
- Fabrica ta ? - Da.
- Eu sunt Directorul Executiv. - Ăsta e CEO.
Literele nu contează.
Greşeşti, iubito. Literele alea contează.
Dacă sunt atât de importante, poţi fi COO.
PREŢURI CORECTE
Bună ! Ce faci aici ?
Se pare că avem o datorie aşa de mare că probabil n-o să pot salva fabrica.
Ar trebui probabil să mă sinucid dacă aş şti cum.
- Nu, nu o face. - Glumeam. A fost o glumă proastă.
Îmi pare rău.
Nu vrei să vii cu mine ?
Sunt curmale. Da...
- Şi unt. - Şi unt.
E bun ?
- Poţi să mă ajuţi. - Pot ?
- Eşti un cofetar bun. - Nu pot face altceva.
- Şi apoi le rulezi. - Bine.
Aşa...
Părinţilor mei le plăcea Kleicha.
Tatăl meu a creatSnikkelsnurre .
Acum le fac şi eu.
Nu cred că prăjiturile fără zahăr te reprezintă.
Nu. Îmi place zahărul.
Aşa cum spun mereu: E plin de zahăr şi grăsime.
Dar copt cu iubire, te îngraşă mai puţin !
- Nu a luat mâncare pentru câini. - De ce ? Unde te-ai dus ?
Eu... În diferite locuri.
A fost mai mult ca o...
plimbare dintr-un loc în altul.
Nu crezi că ar fi o uşurare pentru tine
dacă ai face anunţul că eu şi Jonny vom prelua conducerea fabricii ?
- Putem vorbi despre asta mai târziu ? - Niels...
- E bine să văd că te simţi mai bine. - Da. În regulă.
Discutăm asta mâine.
- Ei bine... - Da.
Uite tartele noastre cu cremă subţire de broccoli.
Ce interesant !
- Ar trebui să... - Să o facem ?
Foarte delicioasă. Aciditate bună.
Îi lipseşte o oarecare dulceaţă.
Bine, vino.
Pune mâinile aici.
Da.
Trebuie s-o ţii aşa.
Aici ?
- Acolo. - Da.
Doamne !
E frumos. Da.
Vino.
Eşti în regulă ?
Trebuie eviscerat imediat.
Nu !
- Nu et scap din privire ! - O iau !
Nu !
- Nu. - Nu !
O să te prind !
Nu, nu putem...
Zeinab...
M-am îndrăgostit de tine.
- Dar eşti căsătorit. - Da.
Dar pot să divorţez.
Aş vrea să mă căsătoresc cu tine.
- Pot să am încredere în tine ? - Da, poţi.
- Ce ? - Eşti frumoasă.
Şterge-ţi ochelarii.
Da.
- Ce pui la cale ? - Ce ?
Ce faci cu el ?
- M-a cerut în căsătorie. - Dar e căsătorit.
Spune că e îndrăgostit de mine.
- Nu a încercat să se sinucidă ? - Dar acum e fericit.
- Ai grijă de tine ? - Da, am.
Nu cred că ai. Dar copilul tău ?
Aş vrea să-i cer mâna lui Zeinab.
Nu-s eu în măsură să hotărăsc.
Pentru că aş vrea să mă convertesc.
- Eşti circumcis ? - Da. Sau nu.
- Ai prepuţ ? - Da.
Nu poţi să te culci cu o musulmană dacă ai prepuţ.
N-am făcut asta.
Nu am făcut-o.
- Ştiu un tip care te poate ajuta. - Bine. Un doctor ?
A-l numi doctor ar fi probabil o exagerare.
- O iubeşti ? - Da. Foarte mult.
- Trebuie să ai grijă de ea. - O să am.
Niels, nu pot să destram o căsătorie. Nu pot. E un păcat.
Ăsta e prăjitura care va salva fabrica.
- Ce va spune Else ? - Nu-ţi face griji pentru asta.
Când o s-o guste Else, va înţelege ce vrem.
- Else ştie totul despre prăjituri. - Dar nimic despre noi.
Şi pentru luni ? Bine. N-ai pentru ce.
Pa.
Prăjitura nu e gustoasă. Cred că o lansăm prea curând.
- Gustul e subiectiv. - Chiar nu are gust bun.
Trebuie să te obişnuieşti cu el, caSchwip Schwap .
-Shri Shop ? -Schwip Schwap .
Când au amestecat Cola şi Fanta.
Bună, June.
- Ai luat mâncare pentru câine ? - Ce faci ?
Ce ? Eu...
Te-am văzut sărutând-o pe femeia de serviciu.
Nu, nu.
V-am văzut sărutându-vă !
- Nu e ce crezi, June. - Ce cred atunci ?
Bună !
June, sunt îndrăgostit.
- Sunt îndrăgostit, June. - Nu, nu eşti. Încetează.
Şi nu pot să fac nimic. Am cerut-o în căsătorie, June.
- Nu, nu ai cerut-o în căsătorie. - Şi trebuie să mă convertesc.
- Nu. Despre ce vorbeşti ? - Trebuie.
Nu mă atinge ! Ce se întâmplă ?
Ţi-ai pierdut minţile ! Încetează !
Ce faci ?
- Nu pot... - Încetează.
- E altceva. - Opreşte-te !
Prăjitura asta e o fuziune între Orientului Mijlociu şi Danemarca.
Poate fi vândută atât acolo, cât şi aici.
Şi da, te îngraşă.
Dar eu nu sunt adeptul prostiilor cu "fără zahăr". Îmi place prăjitura asta
Trebuie să-i învăţ pe danezi să mănânce prăjitura asta. E noua noastră afacere.
Prăjitura fără zahăr a apărut deja în ziar. Nu vom schimba strategia acum.
- Ce se întâmplă ? - O să facem prăjituri musulmane.
- Zeinab, vino. - Ce ?
Femeia de serviciu. Ce face ?
- Ea e Zeinab. - Bună !
Zeinab, poţi să vorbeşti despre chestia internaţională ?
Cred că putem avea succes la nivel internaţional.
- Ce vrei să spui cu "noi" ? - Scuze. Zeinab a făcut prăjitura.
Niels, ce se întâmplă ?
I-am oferit lui Zeinab o funcţie de conducere.
Ce vrei să spui ?
June urmează să fie CEO, iar eu o să fiu COO !
Jonny, eşti concediat.
Tată, hai să vorbim despre asta !
O să cucerim piaţa Orientului Mijlociu.
Le place când noi scandinavii îi acceptăm pe cei din Orientul Mijlociu.
Putem vorbi cu Niels un moment ? Doar familia.
Strategia e stabilită.
- Trebuie să vorbim cu Niels. - Puteţi ieşi pentru cinci minute ?
- Cred că trebuie să spui adevărul. - Am spus ce trebuia spus.
În regulă.
Tata...
A sărutat femeia de serviciu.
Da, avem o relaţie acum. Hai să vorbim despre viitoarea afacere.
Ce ai spus ?
Nu trebuia să afli în felul ăsta, Else.
- Ce... - M-am îndrăgostit de Zeinab.
Mi-a restabilit încrederea în fabrică.
Şi a cerut-o în căsătorie.
Bine, ce naiba spui, Niels ?
Ai cerut-o în căsătorie ?
Nu trebuia să afli despre asta în felul ăsta.
Niels...
Else...
- Aşa... - Porcule !
Dar înainte de a face comanda, ar vrea să viziteze locul şi...
Ar vrea să ne viziteze şi să vadă condiţiile de la locul de muncă.
În ce priveşte asta, aş vrea ca fabrica
să aibă aspect arab.
Aşa că m-am gândit la tine, Haider. Ai putea...
- Să fiu un lider brunet ? - Nu, nu.
Ai putea conduce un grup de lucrători pe care îi angajez din centrul de refugiaţi ?
Deci un fel de funcţie de director ?
Să spunem şef de departament.
Bună !
- Bună. Pot să intru ? - Cu siguranţă.
Te rog, ia loc !
- Vrei un ceai ? - Nu.
Bine... Ştii că am fost secretara tatălui lui ?
Serios ? Nu am ştiut.
L-am observat pe Niels imediat.
Eram puţin mai în vârstă decât el, dar Niels ştia ce vrea.
Înţeleg asta.
Nu. Nu înţelegi.
Nu înţelegi ce îi faci lui Niels.
El nu poate administra compania fără mine.
Ştii, eu...
Îl iubesc.
Îl foloseşti ! El pur şi simplu nu vede. El crede că îl iubeşti.
Pleacă !
- Te rog, pleacă ! - Vino. Stai jos.
Eşti aşa de frumoasă !
Îmi dau seama că atingându-te trebuie să fie o senzaţie diferită.
Dar...
Dar nu pot să trăiesc fără el. Nu pot.
- Promite că îl laşi în pace. - Nu pot.
Dar pot să mă mut cu voi.
- Ce ? - Da. Toţi trei putem locui aici.
Nu înţelegi, nu-i aşa ?
- Nu, stai. - Pur şi simplu, nu înţelegi !
Ce se întâmplă ?
A fost soţia lui.
- Soţia lui Niels ? - Da.
Ce ai de gând să faci ?
Nu ştiu.
- Salam. Mă cheamă Ali. -Salam aleikum.
Numele meu e Mohammad Khalit Mustapha Ahmed.
Dar poţi să-mi spui Mohammad.
- Bună. Numele meu e Zina. - Bună. Numele meu e Sarah.
Da, numele meu e Sally...
Sigur. Cum poţi să angajezi atât de mulţi după ce ai concediat-o pe Connie ?
- Nu am concediat-o să economisim bani. - După cum am înţeles...
E şi o problemă de finanţe, întrucât suntem în pragul falimentului.
Municipalitatea ne subvenţionează. Cu ei, avem costuri mai mici.
Câţi refugiaţi ai cumpărat pentru Connie ?
- Unul din ei e vărul ei ? - Da, lucrează la resurse umane.
ØB, ar putea cumpăra 10 pentru tine cu toate suplimentele tale. 10 !
Opriţi-vă ! Am vrea să demonstrăm că suntem o fabrică
care reprezintă integrarea, cu un profil multietnic.
Şi aş putea anunţa la fel de bine că vom sărbători atât Crăciunul, cât şi Eid.
- Ce naiba ? - Eid e doar o perioadă de post.
E un mod musulman de a te identifica cu sărăcia, aşa înţeleg eu.
Înţelegerea culturii altor popoare e benefică.
Nu vreau să sărbătoresc Eid doar pentru că avem colegi bruneţi acum !
Nici chiar dacă ne aduc subvenţii. Trebuie să adopte cultura noastră !
E foarte important
să avem în vedere limba noastră când contribuim la integrare.
Da. A străinilor. Sau...
Nu străinii. Asta sună atât de străin.
De asta e important ca noi să nu spunem "ei" despre ei.
- Mereu spui "ei". - Atunci cum ar trebui să spunem ?
- Noi. - "Noi" ?
Da.
Noi şi... şi noi.
"Noi" şi "şi noi" ?
Exact. În felul ăsta, pe de o parte, demonstrezi solidaritate,
pe de altă parte, o... diferenţă.
E puţin nepoliticos să vorbiţi în arabă în timp ce sunteţi aici.
Vorbind o singură limbă trebuie să fie greu.
- Vorbesc şi limba engleză. - Atunci hai să vorbim engleză.
Hai să-l tachinăm.
Care e opinia ta despre zahăr ?
- Zahăr ? - Da, zahăr. E rău pentru oameni.
Noi credem că în vest, zahărul e folosit să controleze mintea oamenilor.
Ce vrei să spui ?
Statul sau companiile care conduc societatea
fac oamenii dependenţi de zahăr pentru a-i controla.
Vii în ţara mea şi vorbeşti despre control ?
Stai, ØB !
Toată lumea poate mânca ce doreşte.
Bineînţeles, Niels...
Ai cumpărat ?
- De ce vrei să te converteşti ? - Pentru Zeinab.
- Vrei să spui pentru iubire ? - Exact.
Lui Allah îi place iubirea.
- Nu ai părul ud ! - Nu.
Nu, mi-am imaginat că e posibil să plec din casa asta ca musulman.
Când spunem Shahada, atunci vei fi musulman.
Vrei un nume musulman ?
- Da ! - Rashid.
- Da ? - Rashid.
- Rashid ? - Da, e un nume bun.
Atunci e "Rashid Agger", cu prenume ?
- Rashid Agger. - Nu, e "Niels Rashid Agger" ?
- Niels Rashid ? Deci poţi... - Da.
- Niels Rashid Agger. - Rashid Niels Agger.
Da. Rashid Niels Agger. Aşa o să fie.
Mulţumesc.
Vino aici !
- Repetă după mine. - Da.
Este numai un Dumnezeu, şi Muhammad este profetul Lui.
- Allahu akbar. Allahu akbar ! - Allahu akbar.
Felicitări !
Rashid Niels Agger. Te iubeşte.
Intenţionezi să-i spui... despre ştii tu ce ?
- Trebuie. - Da.
Mai întâi, am trăit în Suedia, înainte să-l întâlnesc pe Niels.
- Aici, avem camera noastră de rugăciuni. - Sunt toţi credincioşi ?
Mai mult sau mai puţin.
- Vrea să guste o cookie, iubire. - Nu tocmai a gustat ?
Mai vrea să guste una !
- Niels ! - Else ?
Vino aici, te rog !
Ce zici să te duc la localul ăla mic italian ?
Prefer să mă mănânci pe mine mai întâi.
- Avem comanda iraniană. - Vino aici, să sărbătorim.
Gustă-mă !
- Sunt micul tău cofetar ? - Da.
Am chef de ceva dulce.
Niels, ştiu că ai avut o perioadă grea.
Dar nu crezi că putem schimba asta dacă facem un efort ?
O să avem nevoie şi de un pat mai mare.
Cred că e în regulă.
- Dacă suntem trei... - Trei ?
Da. Zeinab mi-a spus că a vorbit cu tine.
Despre ce ?
Că se mută aici. Te place.
Te foloseşte ! Nu înţelegi deloc ?
Noua strategie nu va funcţiona fără prăjiturile lui Zeinab.
E alegerea ta.
Că soţul meu mă dezamăgeşte cu cineva în felul ăsta ?
Sunt plictisitoare ?
Else, trebuie să recunoşti că de mulţi, mulţi ani nu am mai făcut sex.
Când mă trezesc dimineaţa şi mă uit la tine...
Chiar sper să fii mort.
Dar nici măcar nu poţi gestiona asta.
Poate că amândoi am îmbătrânit şi ne-am îngrăşat,
dar tu ai îmbătrânit copleşită de ură, şi nimeni nu poate aprecia asta.
Niels. Niels...
Spune că mă iubeşti.
Am nevoie de tine, Else.
Nu mă mai iubeşti ?
Te iubesc.
Bine.
Dar e posibil să trăim împreună în alte moduri.
Bună !
Asta e pentru tine.
Mulţumesc.
Nu ai de gând să o deschizi ?
Sigur.
E frumos.
E Mâna Fatimei.
Ochiul de aici te va proteja pe perioada de tranziţie.
Şi, desigur, e aur.
Mulţumesc.
Nu, lasă-mă pe mine.
- Spune-i lui Niels că mâncăm imediat. - Ce avem ?
- Avem pui. - Pui ?
- E bun. - Da.
- Te duci după el ? - Niels !
Nu cred că te aude. Te rog, du-te după el.
Niels !
- E delicios. - Mulţumesc.
Ce mai fac June şi Jonny ?
Sunt bine.
Dacă nu era June, fabrica ar fi dat faliment.
A învăţat să despre produsul original la şcoală ?
Mă pricep puţin la afaceri. Am ajutat familia acasă
care a vândut puţin...
- Nu pot face asta. - Sigur că poţi.
Nu, nu pot s-o fac.
- Chiar crezi că te iubeşte ? - Else.
Să destrami o familie e un păcat.
Şi Allah spune că iubirea poate fi împărtăşită de mai mult de doi oameni.
Nu, nu... Nu.
Ştii ce m-am gândit ?
Cred că ar fi bine pentru noi
dacă am fi toţi musulmani.
Ar fi foarte bine pentru noua imagine a fabricii.
Niels ? Niels.
Poţi să aprobi o livrare ?
- Trebuie să repar asta... - Două minute.
Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult.
- Trebuie să încerci astea. - Da...
Asta are alune.
Mulţumesc...
- E 100% halal. - Da. Bine.
- Mulţumesc, Zeinab. - Da.
Nu cred că Else se simte bine.
Nu.
- E ceva ce trebuie să-ţi spun. - Da ?
- Niels ? - Da ?
- A sunat de la fabrică. Te vor acolo. - Acum ?
Da.
- Fumezi ? - Nu mulţumesc.
Nici eu.
Nu pot...
Haide, haide !
Respiră.
Aşa...
Îmi pare rău.
Ieri, Niels, am făcut o glumiţă.
Şi după aceea, unul din ei a venit şi m-a ameninţat.
Mi s-a spus că te-ai jucat cu busola în camera de rugăciuni,
aşa că fundurile noastre erau îndreptate spre Mecca.
- Nu au simţul umorului... - Nu poţi râde de credinţa oamenilor.
Atunci cum ajungem la ei ?
Îmi dau seama că e greu când angajăm personal nou,
dar afacerea noastră suferă o schimbare radicală.
- N-au fost angajaţi să economisim bani ? - Schimbăm brand-ul fabricii.
Trebuie să ne adaptăm toţi, ca să putem urma o cale comună.
Da, dar uneori, nu există o cale comună.
Câteodată, nu există "noi" şi "şi noi".
Câteodată, suntem doar noi sau ei !
Nu dacă vrei să-ţi păstrezi slujba.
Habibi. A fost Al-Jazeera.
- Serios ? - Vor să vorbească cu noi.
- Cu Niels şi cu tine ? - Nu, tu şi eu !
E o poveste grozavă în ţările musulmane.
Suntem o afacere de familie care încearcă alte moduri culturale de coabitare.
Povestea asta va vinde prăjiturile.
Stai. Am ceva pentru tine.
Al-Jazeera ?
O platformă uriaşă pentru schimbarea brand-ului.
Care o să ne aducă contracte majore.
- Nu, nu va fi necesar. - E vorba doar de afacere.
Îmi dai voie ?
Dar n-o să spun nimic, nu ?
Nu. Trebuie să spui realitatea.
Dar care e realitatea ?
Eşti sătulă de tabuurile religioase
şi de moarte
şi alte tipuri de întrebări în viaţă.
Ne întrebăm ce-i cu valul de depresie, de anxietate
şi insatisfacţie psihică care vine peste societăţile vestice.
S-au adaptat la cultura noastră de 100 de ani, Else.
Acum, e rândul nostru să ne adaptăm la cultura lor.
- Sau e prea mult ? - Da, poate puţin.
O să scriu un text pentru tine.
Bine.
E o şansă fantastică.
Bună !
Bună ziua tuturor !
Bună dimineaţa !
- A trecut ceva timp. - A...
A trecut ceva timp.
Mă bucur să te văd.
Doamne... sunt...
Mă bucur să te văd...
Da.
- Bună ! - Bună, tată !
- Intraţi. - Ce se întâmplă ? Unde e mama ?
- Dăm un interviu. - Unde e mama ?
Înăuntru. E intervievată de Al-Jazeera cu Zeinab.
Veniţi.
- Ştiai că vor veni aici ? - Nu.
Măi să fie !
- Poftim, ia una. E osawda . - Poftim ?
E ficat de pui cu un gust foarte distinct.
- Dar te obişnuieşti cu el foarte repede. - Nu, mulţumesc.
Cred că o să aştept nişte hering. Poate sunt şnapsuri ?
- O să fie şnapsuri. - Minunat !
- Bună ! - Asta e masa noastră de Paşte.
Bună !
Sunt câteva tradiţii foarte amuzante la masa de Paşti.
De exemplu, vopsirea ouălor, vânarea iepuraşului.
Dar de asemenea marchează
moartea şi renaşterea lui Iisus. Unul din mulţii profeţi ai lui Allah.
Ei bine...
Asta a fost tot.
Soţiile mele vă vor conduce.
- Pe aici. - Mulţumesc că aţi venit.
- E miel ? - Da, cu paprika şi chili.
Un pic de chili. Şiza'atar . E un condiment.
- Da. E delicios. - De ce porţi aia ?
A fost mai bine să-mi pun un batic în timpul interviului.
- Nu se aşteaptă la asta ? - Nu ştiu. E respectuos.
- Îţi stă bine aşa. - Mulţumesc.
June, îţi place mâncarea ? Nu mănânci.
E foarte delicioasă.
Jonny, îţi place mâncarea ? Cum merge munca ?
Nu, trebuie s-o spun ! E prea ciudat că voi trei locuiţi împreună.
- Nu ne pasă ce cred alţii. - Dar e ciudat.
- Avem grijă unul de altul. - Sigur. Bine...
Dar tu nu arăţi bine, mamă. Nu eşti fericită, nu-i aşa ?
June...
Mama a încercat să te ajute, iar tu faci asta.
Bine...
Aş vrea să vă mulţumesc, June. Şi Jonny. M-aţi învăţat multe.
Şi aş vrea... să ţin un toast
să ne rezolvăm problemele şi să sărbătorim Paştele ca o familie.
Atât Else, Zeinab cât şi eu
avem o dorinţă puternică să depăşim toate dificultăţile şi să reuşim cu asta.
Inshallah.
În consecinţă, sunt fericit că Zeinab a devenit parte din această familie.
Mulţumesc.
Şi că a acceptat să devină acţionar cu mine şi Else.
- Ce ? Zeinab e acţionar acum ? - Da.
Ce naiba se întâmplă ?
Deci acum intră în mica noastră familie ? Se furişează aici ?
O să preia fabrica bunicului meu ?
June, ai dreptul să mă cerţi. Nu am nicio problemă cu asta.
Dar voi doi nu aţi putut livra prăjitura necesară. Nu aţi putut !
Aproape aţi distrus fabrica !
Zeinab a oferit prăjiturile alea şi pentru asta merită recunoştinţa noastră !
- Hai să mâncăm... - Eu am plecat !
Nu mai suport asta. Plec. Îmi pare rău.
- Vii, Jonny ? - June ?
- Nu ! Plec acum. - June.
- Scoate-ţi basmaua aia, mamă. - Nu, June !
- June, vino înapoi. - Nu, nu !
Nu te simţi bine. Trebuie să pleci.
Fabrica a început să vândă prăjituri din nou.
- June, stai. - Nu, nu...
Da ?
Bună.
Mă simt ciudat să dorm în sufragerie.
La un moment dat,
urma să încercăm asta,
chiar dacă pare puţin ciudat.
Ciudat ?
Nu vreau, dacă nu vreţi asta.
În regulă.
Noapte bună !
FEMEI ÎN ISLAM
8 PAŞI SPRE O VIAŢĂ FERICITĂ
CERERE PENTRU REUNIFICAREA FAMILIEI
- Nu înţeleg... - Are soţ în Irak.
Are un copil pe care vrea să-l aducă aici.
De unde ştiţi ?
Am citit asta în actele ei.
- Haidar ! Unde e Zeinab ? - S-a întâmplat ceva ?
Are soţ şi copil în Irak ?
Trebuie să vorbeşti cu ea.
Asta vrei ? Încerci să distrugi tot !
Zeinab ?
- Zeinab ! Ce se întâmplă ? - Urma să-ţi spun...
- Ai soţ şi copil. - Taci ! Nu înţelegi.
- De ce nu... - Niels, te iubesc !
Ai soţ şi copil în Irak ?
Da, dar te iubesc. Iubirea mea e adevărată. Jur.
Nu !
M-am uitat prin lucrurile lui Zeinab şi am găsit asta.
Nu ne permitem să-i pierdem pe saudiţi, Niels.
Te rog, serveşte-te.
Dragă Niels, am vrut să-ţi spun ceva de mult timp,
dar pe măsură ce timpul trecea, am găsit că e din ce în ce mai greu.
Am o fiică în Irak, Aida.
Trăieşte cu familia tatălui ei.
Mi-am părăsit soţul, aşa că nu am putut să o aduc cu mine.
Ani de zile, am încercat să o aduc aici,
dar sunt multe cerinţe financiare,
de locuinţă şi loc de muncă.
După ce ne-am cunoscut la fabrică, ar putea fi posibil,
dar nu ştiu dacă tu şi Else vreţi asta.
E mult să-i ceri asta lui Else.
Sper că vei înţelege şi mă ierţi.
Te iubesc ! Zeinab.
E afacere de familie ?
Fiica noastră, June, reprezintă viitorul fabricii.
Şi ca restul familiei e dedicată învăţării acestei meserii.
Înţeleg.
- Dar, vă rog, luaţi. - Mulţumesc.
- Care e reţeta ? - E secret de familie.
Are gustul de acasă.
Mulţumesc mult. De fapt e lozinca noastră.
- E delicioasă. - Mulţumesc.
Unde e Rashid Niels Agger ?
Sunt sigură că îl veţi întâlni când veniţi data viitoare în Danemarca.
- Dl Agger ! - Bine ai venit !
- Dl Agger, ce mai faci ? - Bine. Tu ce mai faci ?
Bine.
Sunt aşa de fericit să te văd. Ai gustat prăjiturile noastre ?
- Delicioase. - Mulţumesc.
Suntem aşa de mândri, toţi ! Ştii...
Toate prăjiturile noastre sunt făcute cu iubire.