Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nilse?
Uskoro dolaze Džun i Džoni.
Idi obuci se.
Raspremila sam vam tvoju staru sobu.
Verovatno mu treba svežeg vazduha. Pokaži Džoniju gde je soba.
Ne, ne. Nije bitno ako nemaju priču.
Tačno.
Možda imaš sjajan proizvod, ali moraš biti taj proizvod.
Ako nisi, onda si lažan.
Kako si, tata?
Došao je menadžer iz banke. Nilsu samo treba... -Da. -Da.
Mama, popričajmo o onome što si rekla preko telefona.
Samo ćemo... -Pozovi me sutra, ali ne između 8 i 9.
Džun i ja idemo na trčanje. Čujemo se kasnije. Ćao.
Morao sam da sklopim dogovor. -Cmok.
Jesi li smislio novi kolačić, tata?
Nisam smislio novi kolačić, Džun.
Ne, ali moramo biti inovativni, ako želimo da spasimo fabriku.
Nilse, Elze, sa zdravstvene strane, stvarate potencijalne pacijente.
Vaši kolačići poručuju "maslac, mast, šećer, ugrušci u krvi, rak, smrt."
A da proizvodimo zdrave kolačiće? Da proizvodimo kolačić za mršavljenje?
To je Džonijeva ideja!
Naravno, mora da ima dobar ukus. -Ne, ne sviđa mi se ideja.
Dobar ukus? Kako to misliš? -Tata, smiri se. -U redu je.
Nilse, video sam račune i izgledaju
kao Sotonina zadnjica.
Nilse, banka će nas zatvoriti ako nešto ne preduzmemo.
Ako budemo imali petlje, tata, možemo spasiti fabriku
i celu naciju od pretrpanih bolnica i gojaznosti.
Eto. Nilse! -Tata!
Da idem za njim? -Ne. -Ostavi ga na miru, Džun.
Žao mi je, Nilse, ali banka više ne može da štiti fabriku.
Šta to radite? Ne!
Ne!
Sedite.
Možete li da dišete?
Evo. Izvinite. -Hvala.
Hvala. -Ne, nemojte...
Jeste li dobro? Dobro.
Možete da dišete?
Da. Hvala. -Nema na čemu. -Idite. U redu je. -Zdravo. -Zdravo.
"Za Elze i Džun"
Ćao, Sali. -Pokušala sam da napravim kao da je prekriven snegom.
"Supersnite".
FABRIKA KOLAČA
Dobar dan. Dobar dan, Koni.
Ćao, Sali. -Ćao. -Ne, to ne može biti!
Ćao, Ubi. -Je li to Džun? Porasla i sva ozbiljna?
"Davno smo predstavili kiflicu s cimetom."
Ćao.
Jeste li dobro? -Da.
Hvala vam za...
Nema na čemu.
Hvala. -Mislim da dolazi.
Evo ga.
Davno smo predstavili kiflicu od cimeta.
Niko nije verovao da možete jesti kiflicu od cimeta.
Rekli su da je ružna.
Imale su smešno ime! Ali naučili smo Dance
da vide humor u hrani.
Znali smo da se ne jede samo očima. Jede se i iz samog užitka.
Sad ćemo još jednom definisati
šta je to kolačić. -Da. -Da.
Želimo... Ili ono što... Dogovorili smo se
da ćemo isprobati novi kolačić. -Da. -A to je zdrav kolačić.
Kolačić za mršavljenje. -Kolačić nije samo kolačić.
Kolačić je identitet.
Identitet? -Kolačić ne govori samo ko ste.
Govori i ko biste hteli da budete.
Moramo ga gledati iz holističkog pristupa.
Mi kao firma zavisimo od vas, zaposlenih,
da se identifikujete s našim ciljem. -Šta to bre ona lupeta?
Molim? -Dođavola. Šta to lupetaš?
Dobro. Da. Možeš li da podneseš još više?
Sviđa mi se. Sviđa mi se to što vidim.
Elze, sviđa li se i tebi?
Znate da se moli? -Ko? -Ne znam joj ime. -Ona žena. -Da. U magacinu.
Religija je još uvek privatna stvar. Zar nije?
Vidi ovo. Poslala sam ovo banci.
Dokument o našoj finansijskoj situaciji i novom smeru.
Ona se moli. -Da, u redu je. -Ideš kući da se spremiš se za prezentaciju?
Prezentaciju? -Sutra ideš u centar za izbeglice s poslovnim klubom.
Nilse, to je sjajna prilika da predstavimo naš nov poduhvat.
U magacinu. Ona se moli. -Nilse.
Nilse, moraš to odraditi!
Nils. Daj, Nilse. Moraš!
I menadžer iz banke će biti tamo.
Jes?
Dobar dan. -Dobar dan. -Imate li jedan od onih...
Kišobran? -Da!
Treba li vam prevoz? -Da.
Čudno.
To se dosad nije događalo.
Stisnite papučicu gasa.
Možda je paljenje. Jeste li član AMS?
Jesam li član AMS?
To zna samo Elze.
Dobar dan, ovde Elze Ager.
Pokvarila nam se kočnica, pa...
Mi smo na... Ulici.
Borgsu. Ulica Borgsu. -U ulici Borgsu.
Zdravo! Ja sam Falk. -Dobar dan.
Je li ovde neka Elze? -Ona je Elze, a ja sam Nils. -Da, ja sam Elze Ager.
Mislim da je paljenje u kvaru.
Hoćete li gore?
Da vas čujem. Da, želim promenu!
Recite. -Želim promenu! -Koni, glasnije. -Želim promenu!
Sad je dobro. Potrošači ne veruju debelim ljudima. To je instinkt.
Kad vidite debelu osobu, pomislite:
"Joj! Nekoliko puta dnevno ne mogu da se kontrolišu.
Jednostavno izgube kontrolu i samo jedu i jedu i jedu."
Počnite polako. Dvaput poskočite.
Uđite.
Moja porodica voli lov.
Može li čaj?
Može.
Sešću.
Da, naravno.
Izvolite.
To je...
Ovako. -Da. Bakin je. Dala mi ga je kad smo pobegli.
To znači: "Dete moje, ljubav će te na kraju naći."
Baš lepo. -Da.
Izvinite, to je samo...
Da. -Da. -Hvala.
Da.
Čaj?
Mislila sam da više ne jedete slatko? -I ne jedem.
Kad predstavimo kolačić za mršavljenje,
donećemo revoluciju na tržište kolača.
Znate, kolačić nije samo kolačić.
Kolačić je identitet.
Identitet. Kakav identitet?
Može da kaže ko ste.
I ko ste onda vi?
To je zato što je Džun studirala ekonomiju. -Džun? Vaša ćerka?
Imate li i vi decu? -Ne. -Ne.
Ćao. -"Salam."
Ovo je Hajdar. Ovo je Nils, moj šef.
Kako ste? -Auto mu se pokvario pa sam ga pozvala ovamo.
Nils... Nils Ager. -Hajdar.
Dečji rođendani? -Kako to mislite? -Znate, s balonima.
Radi kao klovn. -Kao klovn? Naravno. -Klovn u tržnom centru.
Salina težina je 133.7 kg.
Sad je Koni na redu. -Njena težina je 125.5 kg.
Zar ne radi?
158.3 kg. -U redu, idem po marker.
"Za Elze i Džun" -Džun? -Da.
Kako ste se upoznali? -Obećani smo jedno drugome još pre rođenja.
Naši roditelji su ugovorili naš brak.
Morao sam da čekam da postane punoletna.
To je bilo kad je imala 9 godina. Tad smo se venčali.
Tad sam otkrio da nije bila nevina.
Znao sam doktora specijalizovanog za rekonstruktivnu operaciju himena.
Himen? -Himen, da.
Dobro da smo to uradili jer nisam hteo da je kamenujem.
Šalim se.
Naravno, da.
Nismo u braku. -Ne.
Jeste li vi oženjeni? -Jesam.
Gde si bio? -Pokvario mi se auto.
Morao sam da
pozovem AMS.
Morao je da odveze auto do mehaničara. -Hodao si do kuće? -Da.
Ćao, tata.
Tata, zaista mislim da ti Džoni može pomoći da spasiš firmu.
Tako da se možemo opustiti. -Auto mi se pokvario.
Mama je rekla da ste
raspravljali o tome da bi možda mogao
do psihologa ili... -Ne znam ništa o tome.
Mislila sam da je bolje da razgovaramo o tome s nekim. Ne.
Laku noć. Lepo spavaj. -Laku noć.
Lepo spavaj, tata.
Spremna?
Lako se naljuti, zar ne?
Zdravo.
Nešto nije u redu? -Oprostite. -Ne...
Suza ti je...
Klizila.
Izvini, ali mislio sam da ne treba tamo da ostaneš.
Živela sam kod ujaka u Švedskoj,
ali on je umro, pa...
Došla sam u Dansku kod mojih.
Moj otac je napravio fabriku.
Bio je pekar.
Poput mene. Onda je umro i ja sam morao da preuzmem fabriku.
Tad smo izmislili "Snikelsnur".
Stvari su išle baš dobro.
Stvari...
Osvojili smo zlatnu medalju za dansko pecivo i...
Primio nas je gradonačelnik.
Imaš li omiljeni kolač?
Volim marcipan.
Da. Volim kolače s biskvitom i marcipan.
Imaš li ti omiljeni kolač?
Da. Volim "kleču". "Kleča" je ukusan.
Da? -To je suv kolač.
Kako se zove? -"Kleča". -"Klek...Kleča". -"Kleča".
"Kleča. -Kleča."
Nilse? Džun ima predlog za tvoj govor u centru za izbeglice.
Možda možeš da ga uvežbaš.
Tata, možda da ga ja održim.
Ne, u redu je. -Mogu ja to. Nije problem. -Ne, u redu je.
Pa... -Kako se zaista osećaš? -Dobro sam.
Eno gradonačelnika. -Da. -O, Bože...
To je dobro. -Da.
U redu, moram nešto da te pitam.
Naravno. Šta je, srce?
Sad je loš trenutak, ali... -Samo reci, u redu je. -Da.
Ja... Otišla sam...
Eno Jesa iz Banke. -Da. -Bankrotiraćemo. -Ne, nećemo.
Dobar dan!
Jesi li srećan zbog kolača? -Da, srećni smo zbog kolača.
Da. Za mnom. -Dolazimo. Tata, duboko udahni.
Izvući ćemo se, u redu? Biću odmah iza tebe. -Da.
U redu. -Dobro.
Bez brige, neću pevati.
U Danskoj većinu ne definiše ni religija,
ni nacionalnost,
već njihov posao.
Zato smo organizovali da radite u lokalnim firmama.
To je sjajna prilika da upoznate dansku kulturu.
Imam veliko zadovoljstvo
da predam reč direktoru naše fabrike kolača Nilsu Ageru!
Prvo bih da vam poželim dobrodošlicu u našu zemlju.
Takođe mislim da je naša odgovornost
da vam pokažemo danske vrednosti.
Jedna od njih je "huge".
"Huge" je danska reč povezana s opuštanjem,
oslobađanjem samog sebe, slobodom govora, šalama i...
Deljenjem kolača.
Upravo sada dok ovo govorim
stvara se nova vrsta kolača.
Ako jedete taj kolač,
smršaćete i postati vitki.
To je vitki kolač. -Ne, vi ćete postati vitki.
Ako ga puno pojedem, možda ću nestati.
Molim? -Ona želi da zna kako taj kolač predstavlja danske vrednosti?
Treba da posetite fabriku.
Oni koji sanjaju o kolačima. -Da.
Hvala.
Ne! Tata! Tata, čuješ li me?
Joj... Još uvek plivaš?
Dogovorili smo se, Nilse.
Misliš li da je...?
Bankrotiraćeš ako ne promeniš način života. -Šta?
Imaš li briga za koje treba...? -Kako znaš za to?
Kako znam za šta? -Kako znaš za to? -Nilse, diši.
Ne možemo spasiti fabriku ako je Nils glavni.
Mislim da mu samo treba pomoći. -Jednom će morati da preda uzde.
Ne krijem da smo Džoni i ja spremni... -Nisam bolestan.
Tata, srušio si se.
Dok je tamo bio menadžer iz banke.
I mama kaže... -Šta mama kaže?
Ne smeš biti egocentričan, Nilse.
Radimo ovo za tvoje dobro, u redu, tata?
Ali mislim da... -Osećam se odlično.
U redu. Našla sam ovo, tata.
Šta je to?
Šta je ovo, Nilse?
Šta?
Draga Elze, draga Džun.
Uvek sam mislio da su oni koji počine samoubistvo slabi.
A sad sam pripremio uže.
Žao mi je što ne mogu da izdržim,
što sam slab.
Moj tata nije mislio da sam sposoban da mu nosim kovčeg.
"Nećeš moći, a da se ne rasplačeš", rekao je.
Ali morate nositi moj kovčeg,
Ako posrnete i spustite kovčeg da uhvatite dah, to je u redu.
Džun.
Imam toliko uspomena dok si bila dete.
Naše putovanje u Rim.
Sladoled koji ti se topio u ruci.
Crvena haljina koju si htela. Kad si je obukla, znali smo i zašto.
Izvini, Džun,
što mi je bilo nezgodno da ti dam ljubav i pažnju koju si zaslužila.
Znam da biste mi rekle da se ne izvinjavam, ali moram.
Već mi nedostajete kad pomislim na tamu kojoj se moram predati.
Volim vas, tata.
Ili Nils.
Tata, vreme je da odeš u penziju.
I banci bi to bilo draže.
Važno je da to bude što bezbolnije i radi dobrobiti naših radnika.
Da.
Onda samo potpiši ove papire.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Samo da ti se izvinim što smo ti uzeli maramu.
To nije bilo u redu.
Je li ti se svidelo? -Kako to misliš?
A da počneš da nosiš maramu?
Ne bih rekla. -Zašto? Lepo ti je stajala.
Ne, feministkinja sam. -A ja nisam feministkinja?
Nije li dužnost feministkinja da brane žene?
Ali simbol je ugnjetavanja žena. -Tvoj način života je jedini slobodan?
Ti si potpuno u pravu. Sve drugo nije. Jesam li u pravu?
Ne, nisam to rekla. Rekla sam da je to simbol ugnjetavanja.
Zašto onda nosiš grudnjak?
Jer je praktičan? -Nije li i on simbol ugnjetavanja?
Možeš biti feministkinja i nositi "hidžab".
Kao što ja mogu biti feministkinja i biti u porno filmu.
Ne. Bila si u porno filmu?
Mnogo njih. -Mnogo njih?
Ne, zezaš me. -Ne, istina je. -Ne zezaš se?
Ne, zezaš se! -Da.
Je li zbog težine? Ne mislim da... -Ne, ne.
Mislimo da...
Odnosno ja mislim
da te ne možemo zamisliti kao deo naše budućnosti.
Da, otpuštena si, Koni.
Otpuštena? -Da.
Ali radim ovde od 17. godine.
Šta Elze kaže? -Mama želi najbolje za fabriku. Tako da je to sve.
Zdravo. Da. Tata... Treba o nečemu da razmisliš.
Razmišljamo o tome da se proširimo na inostranstvo.
Razmišljamo o "Kolačima Borgsu".
"Fabrika kolača" je jasan naziv za fabriku kolača.
Deda se nije setio ničeg boljeg. -"Borgsu" bi bili za lokalno tržište,
a "Kolači" bi bili plasirani na međunarodno.
Uskoro će doći novinar da vidi kako proizvodimo kolač budućnosti.
Važno nam je da ne predstavimo samo kolač,
već i da danas kolektivno predstavimo novu priču.
Kad novinar dođe, treba da vežbamo i izgledamo kao da pritom uživamo.
Šta se događa?
Moramo da izađemo odavde. -Da.
U redu.
Puno vam hvala! Znate, ovde se radi!
Johanese, donesi krpu i onda odnesi tamo svu odeću?
Dakle...
Razgovarala sam s...
Razgovarala sam s novinarom i rekao je da samo dam intervju.
U redu. -Ali treba mu nekoliko slika i to je to.
Zar ne bi trebalo da ljudi na njima vide budućeg direktora?
Pročitaće to u intervjuu. -Dobro, ali to je jedan intervju s tobom.
Obećavam da ću reći da si i ti deo.
Tata, obećala sam mami da ću kupiti hranu za pse. Možeš li je ti kupiti?
Da. -Da.
Ja sam budući direktor. -Moje fabrike.
Tvoje fabrike?
Da. Ja sam generalni direktor.
To je direktor. -Titule zaista nisu bitne.
Nisi u pravu, draga. Te titule jesu bitne.
Ako su ti titule bitne, možeš biti glavni operativni direktor.
"Poštene cene"
Zdravo. -Zdravo. -Šta radiš ovde?
Izgleda da imamo toliki dug da verovatno neću spasiti fabriku.
I verovatno treba da se ubijem kad bih bar znao kako.
Nemoj. -Šalio sam se. Šala mala. Jadna šala. Izvini.
Hoćeš da mi se pridružiš?
To su urme. Da.
I maslac. -I maslac.
Je li dobro?
Možeš da mi pomogneš? -Smem li? -Da.
Dobar si pekar.
Ne znam ništa drugo.
I sad je zamotaš. -I sad je zamotam.
Eto.
Moja mama i tata su obožavali "kleču".
Moj tata je stvorio "Snikelsnur".
I sad i ja pravim "Snikelsnur".
Mislim da kolač za mršavljenje nisi ti. -Ne, kolač za mršavljenje?
Ne, ja volim šećer.
Kao što uvek kažem: "Puno je šećera i masti.
Ali ako je ispečeno s ljubavlju, goji samo malo."
Nije kupio hranu za pse.
Zašto nisi kupio hranu za pse? Gde si bio?
Pa, znaš... Na mnogo različitih mesta.
Znaš, samo sam
išao do jednog mesta do drugog. Da.
Zar ti neće biti lakše
da uskoro objaviš da Džoni i ja preuzimamo fabriku?
Možemo li o tome kasnije? -Nilse, lepo je što ti je bolje.
Dobro. Razgovaraćemo o tome sutra.
Dakle... -Da.
Ovo je naš kolač za mršavljenje s kremom od jaja i brokolijem.
Opa. -Baš uzbudljivo. -Da.
Hoćemo li? -Da ga probamo? -Nećeš ga probati? -Da.
Baš, baš ukusno.
Dobra kiselost.
Da, nedostaje malo slatkoće.
Dođi.
Stavi ruku ovako. -Da.
Treba da bude ovde.
Ovde?
Ovde. -Da. -"Bismilah."
Da.
Dođi.
Jesi li dobro?
Moramo ga odmah rasporiti.
Ne! Fuj!
Ne! -Ne!
Držim te na oku! -Uzeću to!
Ne!
Ne, ne možemo...
Zejnab.
Zaljubljen sam u tebe.
Ali oženjen si. -Da.
Ali mogu da se razvedem.
Hteo bih da te oženim.
Mogu li ti verovati? -Da, možeš.
Šta je? -Lepa si.
Obriši naočare.
Hajde.
To.
Šta smeraš? -Šta? -Šta radiš s njim?
Zaprosio me je. -Ali oženjen je.
Kaže da je zaljubljen u mene.
Nije hteo da se ubije? -Ali sad je srećan.
Gledaš li svoj interes?
Da. -Ne bih rekao. A tvoje dete?
Hteo bih dozvolu da se oženim Zejnab.
Ja vam je ne mogu dati.
Hteo bih da se preobratim.
Jeste li obrezani? -Da. Ili ne.
Imate li prepucijum? -Da. -Onda ne možete spavati s muslimankom.
Mi... Mi....Mi nismo to uradili. Nismo.
Znam tipa koji vam može pomoći? -Da?
Doktor? -Bilo bi nategnuto nazvati ga doktorom.
Jeste li zaljubljeni u nju? -Da.
Veoma.
Morate se dobro brinuti o njoj. -Da, moram.
Nilse, ne mogu da uništim brak. Ne mogu. To je "haram".
Je li to ovaj kojim ćemo spasiti fabriku? -Šta?
Šta će Elze reći? -Ne brini. Moraju samo da ga probaju.
Kad ga Elze proba, razumeće nas. Elze zna baš sve o kolačima.
Ali ne zna za nas.
Isto za ponedeljak? Zvuči dobro.
Nema na čemu. Ćao.
Kolač nije dobrog ukusa.
Mislim da ga prerano izbacujemo na tržište.
Ukus je subjektivan. -Zaista nije dobrog ukusa.
Navikni se na neke ukuse. Kao "Švip Švap". -Švip Švap"?
"Švip Švap". -Da. Mešavina "Kole" i "Fante".
Ćao, Džun.
Kupila si hranu za pse? -Šta to radiš?
Šta? Samo sam... -Šta to radiš? Videla sam te kako ljubiš čistačicu.
Ne, ne! -Ljubio si je!
Videla sam kako ste se poljubili. -Nije ono što misliš. -Šta onda mislim?
Zdravo!
Džun, zaljubljen sam.
Zaljubljen sam. -Ne, nisi. -Jesam.
Prestani. -Ne znam... Ne mogu ništa u vezi s tim.
Zaprosio sam je, Džun.
Šta? Nisi je zaprosio, tata!
Moram da se preobratim. -Prestani. Nećeš se preobratiti. -Moram.
Ne diraj me! Šta se događa? Poludeo si! Prestani, prestani!
Šta to radiš?
Džun, ne mogu... -Prestani, dobro? -Moramo da razgovaramo. -Prestani!
Ovaj kolačić je spoj Bliskog istoka i Danske.
Može se prodavati tamo i ovde. I da, goji.
Ja ne verujem u sve one gluposti o mršavljenju.
Ali verujem u taj kolačić. Dance moramo naučiti da jedu baš njega.
To je naš novi poduhvat. -Nilse, kolačić za mršavljenje je u novinama.
Džoni, tiše. -Šta se događa, tata? -Proizvodićemo islamističke kolačiće.
Zejnab, dođi. -Šta?
Ona je čistačica. Šta to radi? -Ovo je Zejnab.
Dobar dan. -Zejnab, možeš li pomenuti onu međunarodnu stvar? -Da.
Verujem da se možemo probiti na međunarodno tržište.
Kad kažeš "mi"... Ne razumem. -Izvinite, Zejnab je napravila kolač.
Nilse, šta se događa? -Ponudio sam Zejnab visoku menadžersku poziciju.
Menadžersku poziciju? Šta to znači?
Džun je direktorka, ja operativni direktor. Šta si joj ponudio?
Džoni, otpušten si. -Ne. Tata, šta se događa?
Možemo li da popričamo? -Mi ćemo osvojiti bliskoistočno tržište.
Tako je. -Vole kad mi Skandinavci prigrlimo Bliski istok.
Možemo li da razgovaramo s Nilsom? Samo članovi porodice.
Strategija je već definisana. -Dajte nam nekoliko minuta.
Nilse? -Možete li nas ostaviti na pet minuta? Samo na pet minuta!
Mi... -Samo nam reci istinu. -Rekao sam ono
što je trebalo reći. -U redu.
Tata je... Tata je poljubio čistačicu.
Da, u vezi smo, ali ne mislim da je to bitno
za naš novi poduhvat, Džun. -Što si ti sad to rekao?
Nije trebalo ovako da saznaš, Elze.
Šta? -Zaljubio sam se u Zejnab.
I ona mi je vratila veru u fabriku.
I zaprosio ju je.
Šta to, do đavola, pričaš, Nilse?
Zaprosio? -Da.
Nije trebalo ovako da saznaš.
Nilse.
Elze.
Da. -Ti svinjo!
Pre nego što naruče, hteli bi da nas posete i vide...
Pre nego što naruče, hteli bi da nas posete i vide uslove rada.
Što se toga tiče... Hteo bih
da fabrika izgleda arapski. Zato sam se setio tebe, Hajdere.
Možeš li da...? -Budeš obojen šef. -Ne, ne.
Da budeš šef grupe izbeglica koje bih zaposlio?
Nešto kao menadžerska pozicija? -Pa... Šef odeljenja.
Zdravo. -Zdravo. -Mogu da uđem? -Naravno.
Da. Sedi. -Hoću.
Čaj? -Ne, ne.
Jesi li znala da sam bila sekretarica njegovog oca?
Stvarno? Nisam to znala.
Znaš, odmah sam primetila Nilsa.
Malo sam starija od njega, ali...
Nils je znao šta želi.
Razumem to.
Ne, ne razumeš.
Ne razumeš šta radiš Nilsu.
Ne može da vodi fabriku bez mene.
Znate...
Zaljubljena sam u njega.
Iskorišćavaš ga, a on to ne vidi. -Ne. Misli da si zaljubljena u njega.
Odlazite. Idite!
Molim vas, idite. -Dođi, sedi.
Baš si lepa.
Shvatam da je drugačije kad dodiruje tebe.
Ali...
Ali ne mogu da živim bez njega.
Ne mogu.
Možeš li obećati da ćeš ga ostaviti na miru? -Ne mogu.
Ali mogu da se uselim kod vas.
Šta? -Da. Sve troje možemo tamo da živimo.
Ne razumeš, zar ne?
Ne, čekaj. Čekaj! -Jednostavno ne razumeš!
Šta se događa?
To je bila njegova žena.
Nilsova žena? -Da.
Šta ćeš da uradiš?
Ne znam.
"Salam". Ja sam Ali. -"Salam aleikum".
Ja sam Mohamad Kalit Mustafa Ahmed.
Ali zovite me Mohamad. -Dobar dan, ja sam Zina.
Dobar dan, ja sam Sara. -Dobar dan, ja sam Sali. -Da.
Kako možeš da zaposliš toliko ljudi posle Koni?
Nismo je otpustili zbog uštede. -Ali ja sam shvatila da je Koni...
Naravno da je i pitanje finansija jer smo na ivici bankrota.
Da. Opština nam daje subvencije. -Kako to misliš?
Jeftiniji su od Koni. -Koliko si ih kupio za Koni?
"Kupio"? -Je li jedan od njih njen rođak? -Da, radi u kadrovskoj.
Koliko bi ih tek mogao kupiti za tebe. Deset s tvojim dodacima. Deset!
Razumete li vi ovo?-Stanite, stanite!
Želimo da pokažemo da smo fabrika
koja doprinosi integraciji i da imamo multietnički profil.
Sad vas obaveštavam da ćemo ovde slaviti i Božić i Bajram.
Kako misliš da ćemo slaviti Bajram? -Bajram je samo post. To je...
Muslimanski način identifikacije sa siromašnima.
Zdravo je razumeti druge kulture.
Ja neću slaviti Bajram samo zato što imamo obojene kolege.
I ako opština daje subvencije za njih.
Oni se moraju prilagoditi nama! -Veoma je važno
da uzmemo u obzir naš jezik kad doprinosimo integraciji.
Da, jezik stranaca. Ili...
Ne, ne stranaca. To zvuči tako strano.
Zato je bitno da ih ne zovemo "oni".
Stalno govoriš "oni". -Šta bi trebalo da kažem?
"Mi". -"Mi"? -Da.
"Mi" i "takođe mi". -"Mi" i "takođe mi"? -Tačno.
Na taj način pokazujete solidarnost i pravite razliku.
Izvinite. Nije pristojno što govorite arapski ovde.
Teško je kad govoriš samo jedan jezik. -Govorim engleski. -Onda engleski.
Zezajmo ga.
Dakle, šta misliš o šećeru?
Šećeru? -Da! Nije zdrav.
Verujemo da na Zapadu šećerom kontrolišu um.
Kako to misliš? -Vlada i korporacije stvaraju zavisnike o šećeru
kako bi ih kontrolisali.
Dolazite u moju zemlju i pričate o kontroli?
Ubi, svako može da jede šta želi.
Da, naravno, Nilse.
Jesi li ga kupio? -Zašto želiš da se preobratiš?
Zbog Zejnab.
Misliš zbog ljubavi? -Tako je.
Alah voli ljubav. -Da.
Neću ti pokvasiti kosu!
Ne. Samo sam mislio
da ću otići odavde kao musliman.
Kad izmolimo "Šahadu", onda ćeš biti musliman. -Dobro.
Da. Možda si mislio... Želiš i muslimansko ime?
Da! -Da. -Rašid. -Da?
Rašid. -Rašid? -Rašid.
Da, to je dobro ime.
Znači, Rašid Ager? Uz prezime ili...? -Rašid Ager.
Rašid Ager. -Rašid Ager. -Ne, Nils Rašid Ager?
Nils Rašid? -Rašid Ager. Da. -Ne, Nils Rašid Ager.
Rašid Nils Ager. -Da. Rašid Nils Ager. Zvuči dobro.
Samo ponavljaj za mnom. -Da.
"Samo je jedan Bog i Muhamed je njegov prorok."
"Alahu akbar"! -"Alahu akbar"! -Čestitam.
Rašid Nils Ager te voli.
Hoćeš li mu reći
za... Znaš? -Da.
Moraću. -Da.
Prvo sam živela u Švedskoj pre no što sam upoznala Nilsa.
Ovde je prostorija za molitvu. -Svi su religiozni? -Više-manje.
Dragi, ona želi da proba kolačić.
Zar ga nije upravo probala? -Želi da proba još jedan!
Nilse! -Elze?
Molim te, dođi.
Šta kažeš da te odvedem u onaj italijanski restoran?
Radije bi da prvo pojedeš mene.
Dobili smo narudžbinu iz Irana. -Dođi ovamo da proslavimo.
Probaj me!
Jesam li ja tvoj mali pekar?
Raspoložen sam za nešto slatko.
Nilse, znam da smo imali težak period.
Ali ako se potrudimo,
možemo li to sad da promenimo?
Trebaće nam i veći krevet.
Mislim da je ovaj sasvim u redu.
Naravno da jeste. Ali ako nas je troje.... -Troje?
Da. Zejnab je rekla da je razgovarala s tobom.
O čemu? -Da se Zejnab useli ovamo.
Sviđaš joj se.
Iskorišćava te! Zar ne vidiš?
Nova strategija neće upaliti bez Zejnabinih kolačića.
Ne mora biti tako. Tvoja odluka. -Odlučujem da me moj muž tako razočara?
Jesam li dosadna? -Dakle...
Elze, moraš priznati da se baš, baš dugo nismo seksali.
Kad se ujutro probudim
i pogledam te,
ponadam se da si umro.
Ali ni to nisi u stanju.
Možda smo oboje stari i debeli,
ali ti si postala i ogorčena, a to niko ne može da voli.
Nilse.
Reci da me voliš.
Potrebna si mi, Elze.
Zar me više ne voliš?
Volim te.
Dobro.
Moguće je živjeti s nekim na druge načine.
Zdravo. -Zdravo.
Ovo je za tebe.
Hvala ti.
Nećeš da otvoriš?
Naravno da hoću.
Lepa je.
To je "Ruka Fatime".
Ovo oko će te čuvati u periodu promena.
I od zlata je, naravno.
Shvatam. Hvala ti.
Ja ću sama. Reci Nilsu da ćemo uskoro jesti, molim te.
Šta ćemo jesti? -Piletinu. -Piletinu?
To je ukusno.
Hoćeš li otići po njega? -Nilse!
Znaš šta? Mislim da te ne čuje. Molim te, idi po njega. -Nilse!
Ukusno je. -Hvala.
Kako su Džun i Džoni?
Dobro su. -Da nema Džun, fabrika bi bankrotirala.
To je naučila na studijama ekonomije?
I ja se malo razumem u poslovanje.
Kod kuće sam pomogla porodici koja je prodala malo...
Ne mogu ja ovo. -Možeš.
Ne, ne mogu.
Stvarno misliš da te voli?
Elze.
Razaranje porodice je greh.
I prema Alahu porodicu mogu da čine više od dve porodice.
Ne, ne.
Znaš li šta sam mislio?
Mislio sam da bi bilo dobro
da smo svi muslimani.
Odgovaralo bi i novom "brendiranju" fabrike.
Nilse? Nilse.
Možeš li odobriti dostavu? -Moram da popravim ovo. -Dva minuta.
Hvala. Puno ti hvala.
Moraš ih probati. -Da.
Ovi su od lešnika.
Hvala. -Sto posto su "halal" -Dobro.
Hvala, Zejnab. -Da.
Nilse.
Mislim da Elze nije dobro. -Nije.
Moram nešto da ti kažem. Ja... -Da.
Nilse? -Da?
Zvali su iz fabrike. Moraš da odeš tamo. -Sad? -Da.
Pušiš li? -Ne, hvala.
Ni ja ne pušim.
Ne znam...
Dođi. Diši.
Eto.
Izvini.
Neki dan sam se šalio. U redu?
I posle toga mi je jedan od njih pretio.
Dirao si kompas u sobi za molitvu da nam guzice budu okrenute prema Meki.
Ali ako nemaju smisao za humor... -Ne možeš se šaliti s religijom.
Kako da onda dopremo do njih? -Teško je kad dođu novi zaposleni,
ali naša firma prolazi kroz radikalnu promenu.
Nisi ih zaposlio zbog uštede? -Ponovo "brendiramo" fabriku.
Moramo se svi prilagoditi radi očuvanja zajedništva.
Da, ali nekad nema zajedništva.
Nekad nema "nas" i "takođe nas".
Nekad smo samo "mi" i "oni".
Ne ako želiš da sačuvaš posao.
"Habibi", to je bila "Al Džazira".
Stvarno? -Da. Žele da razgovaraju s nama.
S Nilsom i tobom? -Ne, s tobom i sa mnom. -Da? -Da.
To je fantastična priča u muslimanskim zemljama.
Porodična firma koja isprobava načine kohabitacije iz drugih zemalja.
Priča će prodati kolačiće.
Čekaj. Imam nešto za tebe.
"Al Džazira"? -Ogromna platforma za "brendiranje".
To nam je put prema velikim ugovorima.
Ne, nije potrebno. -To je strogo poslovno.
Smem li?
Neću ništa govoriti? -Ne.
Treba da kažeš kako jeste.
Ali kako je to?
Pa... Da si umorna od toga
da su religija,
smrt
i druge stvari u životu tabu.
I razmišljaš o pošasti depresije i anksioznosti
te mentalnog nezadovoljstva u zapadnim društvima.
Prilagođavali su nam se hiljadu godina, Elze.
Sad je naš red da se prilagodimo njima.
Ili je to previše? -Da, možda je previše.
Napisaću ti šta da kažeš.
U redu.
Ovo je neverovatna prilika.
Zdravo. -Zdravo.
Zdravo, svima. -Zdravo, svima.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Prošlo je dosta vremena. -Prošlo...
Prošlo je dosta vremena.
Prošlo je...
Lepo je videti te.
Lepo je... -Lepo je videti te.
Lepo je videti te.
-Lepo je videti te. Da.
Ćao. -Ćao, tata.
Uđite. -Šta se događa? Gde je mama? -Intervjuišu nas.
Šta? -Gde je mama?
Tamo je. "Al Džazira" je intervjuiše zajedno sa Zejnab.
Znala si da će biti ovde? -Ne.
Opa! Ðavo da me nosi. -Au!
Izvoli. Probaj. To je "savda".
Šta? -Pileća džigerica jakog ukusa.
Ali navikneš se. -Ne. Ne, hvala, Nilse.
Čekaću haringu. Možda ima rakije?
Biće rakije. -Odlično.
Dobar dan. -Ovo je naš Uskršnji sto.
Dobar dan. -Zdravo. -Imamo neke čudne Uskršnje običaje.
Poput kotrljanja jaja i lova na zeca.
To označava
i smrt i uskrsnuće Isusa, jednog od Alahovih proroka.
Pa...
To je bilo to. Moje će vas žene ispratiti.
Ovuda. -Hvala što ste došli. -Hvala.
Je li to jagnjetina? -Jeste.
S paprikom i čilijem. -Tako je. -S malo čilija. I sa za'atarom.
To je začin. -U redu. Baš je ukusno.
Zašto to nosiš? -Bilo je bolje da nosim za intervju.
Ne očekuju da nosiš maramu? -Ne znam, ali pokazuje poštovanje.
Ali izgledaš baš lepo. -Hvala.
Džun, sviđa li ti se hrana?
Ne jedeš. -Veoma je ukusno.
Džoni, sviđa li se tebi hrana? -Da, hvala.
Kako je na poslu? -Mi... -Moram reći da je previše čudno što živite zajedno.
Ne zanima nas šta drugi misle, Džun. -Ali čudno je.
Brinemo se jedni za druge. -Dobro.
Mama, ti nisi dobro.
Nisi srećna, zar ne? -Džun.
Mama je htela da pomogne tebi i fabrici a ti radiš ovo. -Mislim, dobro.
Želim da ti zahvalim, Džun. I Džoniju.
Puno toga ste me naučili.
Hteo bih da nazdravim i nama što krpimo kraj s krajem
i što slavimo Uskrs kao porodica.
Elze, Zejnab i ja baš želimo da
prebrodimo probleme i uspemo u ovome.
"Inšala. -Inšala."
U tom duhu srećan sam
što je Zejnab postala član ove porodice. -Hvala.
I što je pristala da
postane deoničar zajedno sa mnom i Elze. -Ne. Šta?
Zejnab je sad deoničarka?
Da. -Šta se bre događa? Kako nam se uvukla u porodicu? -Džun.
Preuzeće fabriku mog dede? -Džun.
Isuse! -Džun, možeš me kriviti i ja nemam ništa protiv toga.
Ali vi niste napravili potreban kolač.
Niste mogli! Zamalo da uništite fabriku!
Zejnab je napravila kolačić i zato joj moramo biti zahvalni.
Jedimo. -Znate šta? Ne mogu. Odlazim! Ne mogu više!
Odlazim. Ideš li, Džoni? Ne mogu više. -Džun? -Rekla sam ne!
Odlazim! -Džun!
Džun! -Skini tu maramu, mama!
Džun, vrati se. -Mama, ne! Nije ti dobro.
Moraš izaći iz ovoga.
Fabrika opet prodaje kolače.
Ne, Džun, ostani. -Ne, mama. Ne, ne.
Da?
Zdravo. -Zdravo.
Čudno je spavati u dnevnoj sobi.
U jednom ćemo trenutku
morati da pokušamo.
Iako je čudno. -Čudno?
Pa...
Ne želim ako vi ne želite.
U redu.
Laku noć. -Laku noć. -Laku noć.
"Žene u Islamu" "8 koraka za srećan život"
"Zahtev za spajanje porodice"
Ne razumem. Šta... -Ima muža u Iraku. -Da, i dete koje želi da dovede ovamo.
Kako znate sve to?
Pročitala sam njena dokumenta.
Hajder! Gde... Gde je Zejnab?
Šta se dogodilo? -Ne razumem. Zejnab ima muža i dete u Iraku?
Moraš s njom da razgovaraš.
Stvarno to želiš? Pokušavaš sve da uništiš!
Zejnab?
Zejnab! Šta.. Šta se događa? -Htela sam da ti kažem, ali ja...
Imaš muža i dete. -Zaveži! Ne razumeš jer nisi majka!
Zašto nam nisi rekla? -Nilse, volim te! -Imaš li muža i dete u Iraku?
Imam, ali volim te. Moja je ljubav iskrena. -Da. Kunem se.
Ne!
Pretražio sam Zejnabine stvari i među njima sam našao ovo.
Nilse, ne možemo priuštiti da izgubimo Saudijce.
Molim te, pomozi sebi.
Pomozi sebi.
"Dragi Nilse, već dugo želim nešto da ti kažem.
Ali bilo je sve teže kako je vreme prolazilo.
Imam ćerku u Iraku, Aidu. Živi s porodicom svog oca.
Ostavila sam muža, i zato nisam mogla da je povedem.
Godinama pokušavam da je dovedem,
ali toliko je uslova za finansije, stanovanje i posao.
Pošto smo se upoznali, možda je moguće dovesti je,
ali ne znam želite li to ti i Elza.
A i puno je tražiti to od Elze.
Nadam se da ćeš razumeti
i da ćeš mi oprostiti.
Volim te, Zejnab."
Je li to porodična fabrika? -Naša ćerka Džun je budućnost fabrike.
Razumem. -I kao i cela porodica veoma je predana
tome da izuči zanat. -Shvatam.
Molim vas, slobodno probajte kolače. -Hvala.
Koji je recept? -To je porodična tajna.
Ima ukus na domaće. -Puno vam hvala.
To nam je i moto. -Ukusno je. -Hvala. -Puno vam hvala.
A gde je g. Rašid Nils Ager?
Sigurno ćete ga upoznati kad sledeći put dođete u Dansku.
G. Ager! -Dobrodošli!
Kako ste? -Dobro sam, a vi? -Dobro.
Tako mi je drago što sam vas upoznao. -I meni.
Jeste li probali kolačiće? -Ukusni su. -Hvala vam. Veoma smo ponosni na njih.
Sve naše kolačiće pravimo s ljubavlju.
MEDIATRANSLATIONS