Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Нилс? Джун и Джони скоро ще дойдат.
Няма ли да влезеш да се облечеш?
Приготвих ви старата ти стая.
Сигурно е искал да подиша чист въздух.
Заведи Джони.
Не, не. Ако няма история, няма значение. Да.
Може да предлагаш фантастичен продукт,
но ако не си едно с продукта си, изглежда изкуствено.
Как си, тате?
Банковият управител дойде, така че Нилс трябва само да...
Мамо, да поговорим за това, което каза по телефона.
Хайде просто... - Обади ми се утре пак,
но не между 8 и 9 ч. С Джун ще бягаме 15 км. Чао.
Трябваше да сключа една сделка. - Целувка.
Имаш ли нов вид сладки, тате?
Нямам никакви скрити козове. - Не.
Но ако ще спасяваме фабриката,
а ние ще я спасяваме, трябва да сме находчиви.
Нилс, Елзе...
Вие създавате потенциални пациенти сред потребителите.
Когато хората гледат сладките ви, си мислят: "Масло,
мазнина, захар, съсиреци, рак, смърт".
Може да правим здравословни сладки. Вталяващи сладки.
Идеята е на Джони. - И да са вкусни, разбира се.
Не разбирам.
Как така да са вкусни? - Татко, спокойно.
Няма нищо. Нилс...
Видях счетоводните книги. Все едно...
... поглеждаш в задника на Дявола.
Трябва да направим нещо, иначе банката ще ни затвори.
Ако действаме смело, можем да спасим фабриката
и да сме хората, отървали цялата нация
от препълнените болници и епидемията от затлъстяване.
Нилс! - Тате...
Да отида ли? - Не, остави го, Джун.
Съжалявам, Нилс, но като банка
вече не можем да подкрепяме фабриката.
Какво правите?! Не!
Седнете.
Можете ли да дишате?
Ето. Прощавайте...
Благодаря.
Не...
Добре ли сте?
Можете ли да дишате? - Да, благодаря.
Няма защо. - Върви си, всичко е наред.
Довиждане. - Довиждане.
За Елзе и Джун
Здравей, Сали.
Постарах се да изглежда по-заскрежена.
"Суперсните".
СЛАДКАРСКАТА ФАБРИКА
Здравейте. Здравей, Кони.
Здравей, Сали.
Не може да бъде. - Здравей, О.Б.
Това ти ли си, Джун? Толкова пораснала и сериозна?!
"Беше време, когато пуснахме канеления трол..."
Здравейте. - Здравей.
Добре ли сте?
Да.
Благодаря за...
Разбира се.
Благодаря.
Мисля, че той идва.
Ето го.
Беше време, когато пуснахме канеления трол.
Никой не вярваше, че може да се ядат такива сладки.
Грозни били, казваха. Имали смешно име.
Но ние научихме датчаните да ядат... с хумор.
Знаехме, че човек не се храни само с очите.
Яде се просто така.
И сега още веднъж
ще преобърнем представата за сладки.
Искаме... Или сме се разбрали,
че искаме да пуснем нов вид сладки.
Здравословни. - Вталяващи сладки.
Сладките не са просто сладки.
Сладките са идентичност. - Идентичност?
Сладките не само казват какъв си,
а и какъв искаш да бъдеш.
Трябва да имаме по-холистичен подход.
Фирмата зависи от вас като хора да се отъждествите с продукта,
да застанете зад идеалите ни.
Какви ги плямпа тя? - Моля?
Дрън-дрън. За какво говорите?
Добре, браво. Можеш ли още?
Харесва ми.
Елзе, на теб харесва ли ти?
Нали знаеш, че тя се моли? - Коя?
Не й знам името. В склада.
Религията все още е нещо лично, нали? Или?
Виж това. Изпратих го на банката.
За финансовото ни положение и новата ни посока.
Тя се моли. - Да, няма проблем.
Ще подготвиш ли презентацията? - Презентация ли?
Утре от бизнес клуба ще ходите в бежанския център.
Това е чудесна възможност да разкажеш за начинанието ни.
Тя се моли в склада. - Нилс?
Трябва да го направиш.
Направи го, Нилс.
И банковият управител ще е там.
Йес ли?
Добър ден. Имате ли от онези неща...
Чадър ли? - Да.
Искаш ли да те закарам? - Добре.
Странно.
Досега не е правила така. - Трябва да натиснете газта.
Явно е проблем със запалването. Абониран ли сте за пътна помощ?
Пътна помощ ли?
Само Елзе ще знае.
Здравейте. Казвам се Елзе Агер.
Колата ни се повреди.
Да, на булеварда сме.
Булевард "Боргсо". - Булевард "Боргсо".
Добър ден. Аз съм Фалк. - Здравейте.
Има ли Елзе тук?
Това е Елзе, аз съм Нилс. - Да, аз съм Елзе Агер.
Май запалването е прецакано.
Искате ли да дойдете?
Хайде да го чуя. "Искам да се променя."
Кажи го. - Искам да се променя.
По-силно.
Потребителите не вярват на дебели хора, Кони. Инстинкт.
Като видиш дебел човек, си мислиш:
"Леле! Има моменти, когато не можеш да се контролираш.
Пада ти пердето и ядеш, ядеш..."
Започвате полека. Скок с двата крака, а после...
Влезте.
Семейството ми обича лова.
Искате ли чай? - Може.
Ще седна.
Разбира се.
Заповядайте.
Ето...
Ето така е. - Да.
Беше на баба ми. Подари ми я, като избягахме.
Означава:
"Дете мое, любовта ще те намери, рано или късно".
Красиви думи. - Да.
Простете...
Да. - Благодаря.
Да.
Чай?
Мислех, че сте спрели захарта. - Спрял съм я.
Като пуснем вталяващите сладки,
ще направим революция в сладкарството.
Сладките не са просто сладки.
Сладките са идентичност.
Идентичност ли? Каква идентичност?
Могат да покажат кой си. - А ти кой си?
Понеже Джун завърши бизнес специалност.
Дъщеря ти?
Ти имаш ли деца? - Не.
Здравей. - Здравей.
Това е Хайдар. Това е Нилс - шефът ми.
Здравейте.
Колата му се развали и го поканих тук.
Нилс Агер. - Хайдар.
Детски рождени дни? - Какво имате предвид?
С балони. - Той работи като клоун.
А, като клоун ли? - Да, в мола.
Сали е 133,7 кг.
Кони е на ред. - Тегло 125,5 кг.
Не пише ли?
158,3 кг. - Ще донеса маркер.
За Елзе и Джун
Джун?
Джун! - Да?
Откъде се познавате? - Сгодени сме отпреди да се родим.
Родителите ни са уредили годежа.
Трябваше да чакам тя да стане на възраст за брак.
Това е на девет години. Дотогава бяхме женени.
После разбрах, че не е девствена.
За щастие, познавах лекар, който прави възстановяване на химен.
На химн?
Химен. Направихме операцията, което беше много добре,
защото не се наложи да я убивам с камъни.
Шегувам се. - Разбира се.
Не сме женени. - А... Не сте, значи.
Вие женен ли сте? - Да.
Къде беше?
Колата се повреди.
Наложи се да викам пътна помощ,
закараха колата в сервиз.
Пеша ли се прибра? - Да.
Здравей, татко.
Мисля, че с Джони можем да ти помогнем да спасиш компанията.
За да имаме някакво спокойствие. - Колата се повреди.
Мама каза,
че сте обсъждали евентуално да ходиш на психолог.
Не знам за това.
Може да е добре да говориш с някого.
Не. - Лека нощ. Сладки сънища.
Лека. Сладки сънища, тате.
Готова ли си?
Докачлива е.
Здравей.
Станало ли е нещо? - Съжалявам.
Имаше... сълза.
Съжалявам, но...
Не ми се искаше просто да стои там.
Живеех при чичо си в Швеция, но той почина.
После дойдох в Дания при близки.
Баща ми е построил фабриката.
Беше сладкар.
Като мен.
Но умря и трябваше аз да поема бизнеса.
В един момент създадохме "Сникелснур"
и нещата потръгнаха доста добре.
Спечелихме златен медал за датски сладкиш.
Ходихме и в кметството.
Имаш ли любим десерт?
Много харесвам марципан.
Слабост са ми меките сладки и марципанът.
Ти имаш ли любимо нещо?
Да, обичам клейча.
Хубави са. - Така ли?
Това са сухи сладки. - Как се казват?
Клейча. - Клейча.
Нилс? Джун има предложение за речта ти в бежанския център.
Може би трябва да порепетираш.
Аз ще го направя, татко. - Няма проблем.
Ако трябва, мога да го направя. - Не, не е нужно.
Е... - Как си?
Добре съм.
Ето я кметицата.
О, майчице.
Всичко е наред. - Добре.
Трябва да те питам нещо. - Добре. Какво, скъпа?
Моментът не е подходящ... - Говори направо.
Влязох във...
Йес от банката. Ще фалираме.
Не, няма. Здравейте.
Надъхан ли си сладкарски, Нилс? - Да, надъхани сме.
Хайде. - Идваме.
Татко, дишай дълбоко. Всичко ще бъде наред.
Ще съм зад теб. - Да. Добре.
Не се притеснявайте, няма да пея.
В Дания повечето хора не се определят чрез религията,
нито чрез етноса, а чрез работата си.
Затова сме уредили
да дойдете и да работите в нашето местно производство.
Това може да ви предостави чудесна възможност
да опознаете датската култура.
Затова сега с голямо удоволствие давам думата
на директора на сладкарската ни фабрика Нилс Агер.
Първо бих искал да ви приветствам с добре дошли в страната ни.
Аз също мисля,
че е наш дълг
да ви дадем представа за датските ценности.
Важна ценност е "хюге".
Това е датска дума, свързана с релаксиране,
отпускане,
свободна реч, разказване на вицове и...
... ядене на сладки.
В този момент
създаваме нов вид сладки.
Когато ги ядете,
ще отслабвате и ще се вталявате.
Отслабващи сладки, така ли? - Не, вие ще отслабвате.
Значи ако изям много такива, може да изчезна.
Тя пита как тези вталяващи сладки въплъщават датските ценности.
Може би трябва да дойдете във фабриката -
тези от вас, които носят сладкарската мечта в себе си.
Да. - Благодаря.
Не! Татко!
Олеле! Плуваш ли още?
Нали се разбрахме нещо, Нилс?
Какво е...
Или промени начина си на живот, или ще фалираш.
Моля? - Имаш ли грижи, които...
Откъде знаеш за това? - За кое?
Което каза току-що. - Нилс, дишай дълбоко.
Не можем да възродим фабриката, ако Нилс е шеф.
Просто трябва да му помогнете. - Време му е да се оттегли.
Няма да крия факта, че с Джони сме готови за...
Не съм болен. Ще се справя.
Ти колабира, тате. - Пред управителя на банката.
А мама казва... - Какво казва?
Трябва да спреш с това самовглъбяване, Нилс.
Правим го единствено заради теб, тате.
Но мисля... - Чувствам се чудесно.
Добре. Намерих това.
Какво е?
Какво е това, Нилс?
Скъпа Елзе, скъпа Джун,
винаги съм смятал, че хората, които се самоубиват, са слаби.
Но сега съм приготвил въже.
Съжалявам, че не мога повече.
Че характерът ми е толкова слаб.
Баща ми мислеше, че няма да мога да нося ковчега му.
"Не можеш да го направиш, без да се разплачеш", каза.
Но вие трябва да носите ковчега ми, и ако залитнете
и го оставите за миг да си поемете дъх, няма проблем.
Джун...
Имам много спомени от детството ти.
Пътуването ни до Рим.
Сладоледът, който се разтопи в ръката ти.
Червената рокля, която искаше, и впоследствие разбрахме защо.
Прости ми, Джун,
че не съумях да ти дам обичта и вниманието, които заслужаваше.
Бихте ми казали да не се извинявам, но трябва.
Вече ми липсвате,
като си мисля за мрака, в който скоро ще потъна.
С цялата си обич: татко. Нилс.
Татко, време е да се оттеглиш.
Банката така би предпочела.
Важно е да го направим възможно най-гладко,
включително и заради служителите.
Да...
Така че те моля да подпишеш.
Добро утро. - Добро утро.
Исках да ти се извиня за случката с хиджаба ти.
Не беше хубаво.
Хареса ли ти? - Какво имаш предвид?
Защо не започнеш да носиш хиджаб?
Едва ли. - Защо? Отиваше ти.
Не, аз съм феминистка. - А аз не съм ли?
Феминистките не трябва ли да защитават жените?
Но това е символ на потисничеството.
Значи само вашият начин на живот е свободен.
Всичко друго е грешно. Така ли? - Не съм казала това.
Казах, че е символ на потисничество. - А защо носиш сутиен?
Практично е. - И не е символ на потисничество?
Може да си феминистка и да носиш хиджаб.
Както и мога да бъда феминистка и да се снимам в порно филми.
Снимала ли си се в такива?
В много. - Много?!
Будалкаш ме. - Не.
Наистина ли?
Будалкаш ме! - Да.
Заради теглото ми ли е? - Не, не.
Смятаме, че...
Или аз смятам,
че е трудно да те видим
като част от този профил или бъдещето...
Уволнена си, Кони.
Уволнена? - Да.
Но аз работя тук от 17-годишна.
Елзе какво мисли? - Тя иска най-доброто за фабриката.
Здрасти. Да, точно така.
Татко, предлагаме една идея.
Искаме фабриката да има по-международен подход.
Мислим си за "Боргсо кукис".
"Сладкарска фабрика" е банално име за фабрика за сладки.
Дядо не е измислил по-добро, но ние можем.
На местно ниво ще останем с "Боргсо",
а на международно - с "Кукис".
След малко ще дойде журналист
да види как правим сладките на бъдещето.
Важно е да представим не само сладки,
а всички заедно да представим една нова история днес.
Като дойде журналистът, трябва да даваме вид, че ни харесва.
Какво става?
Трябва да я изведем оттук.
Добре.
Благодаря! Това е работно място все пак.
Йоханес, ако обичаш, донеси мопа, а после свали всички парцали долу.
Е...
Говорих с журналиста,
който каза, че ще е добре само аз да направя интервюто.
Добре. - Но иска няколко снимки.
Не трябва ли и аз да съм на тях,
за да видят хората кой ще е бъдещият директор?
Ще прочетат в интервюто. - Но ако е само с теб...
Ще спомена и теб. Тате, обещах на мама да купя кучешка храна.
Можеш ли ти да го направиш? - Да.
Аз съм бъдещият директор. - На моята фабрика.
Твоята? - Да.
Аз съм управителят. - Това е изпълнителният директор.
Титлите нямат значение.
Грешиш, скъпа. Имат значение.
Ако е така, може да бъдеш оперативен директор.
Разумни цени
Здравей. Какво правиш тук?
Имаме толкова дългове, че едва ли ще мога да спася фабриката.
По-добре да се самоубия, стига да знаех как.
Не, недей. - Пошегувах се. Беше лоша шега.
Съжалявам.
Искаш ли да дойдеш с мен?
Фурми.
И масло. - И масло.
Вкусно ли е?
Може да ми помогнеш. - Може ли?
Добър сладкар си.
Ами нищо друго не умея да правя.
После навиваш. - Добре.
Така.
Майка ми и баща ми обичаха клейча.
Моят баща създаде "Сникелснур".
Сега и аз ги правя.
Не мисля, че тези вталяващи сладки ти пасват.
Вталяващите сладки ли? Не. Аз обичам захар.
Както винаги съм казвал, пълни са със захар и мазнина,
но като са опечени с любов, почти не ти се лепи.
Не е взел кучешка храна. - Защо? Къде беше?
Ами...
... на много места.
Беше по-скоро...
... обикаляне от място на място.
Няма ли да ти олекне,
ако обявиш, че ние с Джони ще поемем фабриката?
Може ли да го обсъдим по-късно? - Нилс...
Радвам се, че си по-добре. - Да, да.
Ще го обсъдим утре.
Е... - Да.
Нашите вталяващи тарти с броколи и яйчен крем.
Колко вълнуващо!
Хайде да... - Да пробваме, а?
Много вкусно.
Добра киселинност.
Липсва малко сладост.
Хайде ела.
Сложи си ръката тук.
Да.
Трябва да е тук.
Тук?
Така. - Да.
В името на Аллах.
Хубаво е. Да.
Ела.
Добре ли си?
Трябва да се изкорми веднага.
Не!
Ще видиш ти! - Ще ти го взема.
Не!
Не. - Не!
Ще видиш ти!
Не, не може...
Зайнаб...
Влюбен съм в теб.
Но ти си семеен. - Да.
Но мога да се разведа.
Искам да се оженя за теб.
Мога ли да ти се доверя? - Да, можеш.
Какво? - Прекрасна си.
Избърши си очилата.
Да.
Какво става? - Какво?
Какво правиш с него?
Предложи ми брак. - Но той е женен.
Казва, че е влюбен в мен.
Не беше ли се опитал да се самоубие? - Но сега е щастлив.
Мислиш ли за себе си? - Да.
Съмнява ме. Ами детето ти?
Искам да поискам ръката на Зайнаб.
Не зависи от мен.
Понеже искам да приема исляма.
Обрязан ли си? - Да. Или не.
Имаш ли кожичка? - Да.
В такъв случай не може да спиш с мюсюлманка.
Ами... ние не сме го правили.
Не сме.
Имам познат, който може да ти помогне.
Добре. Лекар ли е?
Лекар е малко силно казано.
Влюбен ли си в нея? - Да.
Много.
Трябва добре да се грижиш за нея. - Ще се грижа.
Нилс, не мога да разваля брака ти.
Това е харам.
Това са сладките, които ще спасят фабриката.
Какво ще каже Елзе? - Не се тревожи.
Като опита сладките, ще разбере.
Тя знае всичко за сладките. - Но не и за нас.
Също за понеделник? Добре. Няма защо.
Дочуване.
Сладките не са вкусни. Мисля, че избързваме.
Вкусът е нещо субективно. - Наистина не са вкусни.
Въпрос на свикване е, като с "Шуип шуап".
"Шри шоп"? - "Шуип шуап".
Като комбинираха "Кола" и "Фанта".
Здравей, Джун.
Взела си кучешка храна, а? - Какво правиш?
Какво? Само...
Видях те да целуваш чистачката.
Не, не.
Видях ви да се целувате!
Не е каквото си мислиш. - А какво си мисля?
Привет.
Джун... Аз съм влюбен.
Влюбен съм, Джун.
Не, не си. Престани.
И нищо не мога да направя.
Предложих й брак, Джун.
Не, не си. - И трябва да приема исляма.
Какви ги приказваш? - Трябва.
Не ме докосвай. Какво става?
Ти си се побъркал!
Спри! - Джун...
Какво правиш?
Не мога... - Просто спри.
Има още нещо. - Стига!
Тези сладки са комбинация от Близкия изток и Дания.
Може да се продават и там, и тук.
И да, от тях се напълнява.
Но не вярвам в тези глупости за отслабването, вярвам в тези сладки.
Трябва да научим датчаните да ги ядат. Това е новото ни начинание.
Вестникът вече писа за вталяващите сладки. Няма да сменяме стратегията.
Какво става? - Ще правим ислямски сладки.
Зайнаб, ела. - Какво?
Чистачката?! Какво прави тя тук?
Това е Зайнаб. - Здравейте.
Би ли им разказала за международното нещо?
Мисля, че ние можем да направим голям международен пробив.
Какво означава "ние"? - Зайнаб опече сладките.
Нилс, какво става?
Предложих на Зайнаб висок мениджърски пост.
Как така?
Джун ще е изпълнителен директор, а аз - оперативен директор.
Джони, ти си уволнен.
Татко, нека поговорим.
Ще покорим пазара в Близкия изток.
Харесва им, когато скандинавците приветстваме Близкия изток.
Може ли да поговорим насаме с Нилс, само семейството?
Стратегията е изготвена.
Трябва да говорим с Нилс.
Бихте ли излезли за пет минути?
Мисля, че трябва да кажеш истината. - Казах каквото трябваше.
Добре.
Татко...
... се целуваше с чистачката.
Да, вече имаме връзка. Но хайде да говорим за новото начинание.
Какво каза?
Не исках да научаваш по този начин, Елзе.
Какво... - Влюбен съм в Зайнаб.
Тя ми върна вярата във фабриката.
И й е предложил брак.
Какво искаш да кажеш, Нилс?
Брак?!
Не трябваше да научаваш по този начин.
Нилс...
Елзе.
Та... - Гад мръсна!
Но преди да поръчат, биха искали да посетят мястото и...
Имат желание да дойдат да видят работните условия.
С оглед на това бих искал фабриката...
... да има по-арабски вид.
И се сетих за теб, Хайдар. Би ли могъл да...
Да бъда кафявото лице на фирмата? - Не.
Би ли оглавил група служители, които ще наема от бежанския лагер?
Нещо като ръководен пост?
Да речем шеф на отдел.
Здравейте. - Здравейте.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Седнете, моля.
Искате ли чай? - Не.
Знаете ли, че бях секретарка на баща му?
Така ли? Не знаех.
Веднага забелязах Нилс.
Бях малко по-възрастна от него, но Нилс знаеше какво иска.
Разбирам.
Не, не разбирате.
Не разбирате какво му причинявате.
Той не може да ръководи фабриката без мен.
Знаете ли...
Аз съм влюбена в него.
Използвате го, но той не осъзнава. Мисли си, че сте влюбена в него.
Вървете си.
Моля ви. - Елате, седнете.
Вие сте красива.
Знам, че е съвсем различно, като ви докосва.
Но...
Аз не мога да живея без него. Не мога.
Обещайте да го оставите на мира. - Не мога.
Но мога да се пренеса у вас.
Моля? - Да.
Може тримата да живеем заедно.
Ти явно не разбираш.
Не, чакайте. - Просто не разбираш!
Какво става?
Това беше жена му.
Жената на Нилс? - Да.
Какво ще правиш?
Не знам.
Здравейте, аз съм Али.
Аз съм Мохамед Халит Мустафа Ахмед.
Но може да ме наричате Мохамед.
Здравейте, аз се казвам Зина.
Здравейте, аз съм Сара.
Аз съм Сали...
Защо наемате толкова много хора, след като уволнихте Кони?
Не я уволнихме, за да пестим. - Доколкото разбрах...
И финансовата страна има значение, тъй като сме на ръба на банкрут.
Общината ни дава субсидии. Те ни излизат по-евтино от Кони.
Колко бежанци купихте срещу Кони?
Неин братовчед ли е единият? - Да, работи в "Човешки ресурси".
О.Б., на твое място могат да купят десет. Десет!
Спрете. Искаме да покажем, че сме фабрика,
която подкрепя интеграцията, с мултиетнически профил.
И нека ви уведомя още сега,
че ще празнуваме и Коледа, и Рамазан байрам.
Какво?! - Рамазан байрам е просто пост.
Мюсюлманският начин да се отъждествиш с бедността.
Хубаво е да разбираш чуждите култури.
Не ща да празнувам Рамазан само защото имаме кафяви колеги,
ако ще и да привличат субсидии. Те трябва да се адаптират към нас.
Важно е да мислим как говорим, когато допринасяме за интеграцията.
Да. На чужденците. Или...
Не на чужденците. Прозвуча много далечно.
Затова е важно да не казваме "те", като говорим за тях.
Постоянно казвате "те". - А какво да казваме?
"Ние". - Ние?!
Да.
"Ние" и... "ние също".
"Ние" и "ние също"?!
Именно. Така от една страна показваш солидарност,
от друга... различие.
Малко е невъзпитано да говорите на арабски, докато сте тук.
Сигурно е трудно да знаеш само един език.
Знам и английски. - Тогава да говорим на английски.
Хайде да го дразним.
Какво мислиш за захарта?
За захарта ли? - Да. Захарта е вредна.
Смятаме, че на Запад се използва, за да контролират умовете на хората.
Какво имате предвид?
Държавата или компаниите, които ръководят обществото,
пристрастяват хората към захарта, за да ги контролират.
Дошли сте в моята страна, а ми говорите за контрол?
По-спокойно, О.Б.
Всеки може да яде каквото иска.
Разбира се, Нилс.
Купил си го, значи.
Защо искаш да приемеш исляма? - Заради Зайнаб.
Значи от любов?
Точно така.
Аллах обожава любовта.
Няма да ти мокря косата. - Не.
Просто си мислех,
че е възможно да си тръгна оттук като мюсюлманин.
Като кажем шахада, ще бъдеш мюсюлманин.
Но това означава ли, че искаш мюсюлманско име?
Да. - Рашид.
Да? - Рашид.
Рашид? - Това е хубаво име.
Рашид Агер ли става заедно с фамилията?
Рашид Агер. - Не е ли Нилс Рашид Агер?
Нилс Рашид? За да може... - Да.
Нилс Рашид Агер. - Рашид Нилс Агер.
Да. Рашид Нилс Агер - така ще бъде.
Благодаря.
Ела тук.
Повтаряй след мен. - Добре.
Има само един Бог и Мохамед е Негов пророк.
Честито!
Рашид Нилс Агер. Той те обича.
Смяташ ли да му кажеш за... Сещаш се.
Ще трябва.
Да.
Първо живеех в Швеция, преди да срещна Нилс.
Тук е стаята за молитви. - Всички ли са религиозни?
Малко или много.
Скъпи, тя иска да опита сладките. - Нали вече ги опита?
Иска да опита още една.
Нилс? - Елзе?!
Ела тук, моля.
Искаш ли да те заведа в онова италианско ресторантче?
Предпочитам първо да изядеш мен.
Получихме иранската поръчка. - Ела да го отпразнуваме.
Вкуси ме.
Аз твоето малко сладкарче ли съм? - Да.
Хапва ми се нещо сладко.
Нилс, знам, че имахме труден период...
Но не можем ли да променим нещата,
ако се опитаме?
Ще ни трябва и по-голямо легло.
Според мен няма нужда.
Ако сме трима... - Трима?!
Да. Зайнаб каза, че е говорила с теб.
За какво?
Да се премести тук.
Тя те харесва.
Тя те използва. Не го ли разбираш?
Новата стратегия няма да има успех без сладките на Зайнаб.
Изборът е твой.
Че мъжът ми ме предава така с друга жена?
Скучна ли съм? - Ами...
Трябва да признаеш, че от много години не се бяхме сношавали.
Като се събудя сутрин
и те погледна...
... наистина се надявам да си мъртъв.
Но дори това не можеш да направиш.
Може и двамата да сме остарели и надебелели,
но ти си се и озлобила, а никой не може да обича това.
Нилс...
Кажи ми, че ме обичаш.
Нуждая се от теб, Елзе.
Не ме ли обичаш вече?
Обичам те.
Добре.
Но е възможно да живеем заедно и по други начини.
Здравей. - Здравей.
Това е за теб.
Благодаря.
Няма ли да го отвориш?
Разбира се.
Хубаво е.
Ръката на Фатима.
Окото тук ще те пази в периоди на преход.
Златно е, разбира се.
Благодаря ти.
Не, остави на мен.
Кажи на Нилс да идва на масата. - Какво ще ядем?
Пиле. - Пиле, значи?
Чудесно. - Да.
Иди да го извикаш, моля. - Нилс!
Едва ли те чува. Иди да го извикаш.
Нилс!
Вкусно е.
Благодаря.
Как са Джун и Джони?
Добре са.
Ако не беше Джун, фабриката щеше да фалира.
В университета ли е учила, че трябва "да си едно" с продукта?
И аз разбирам малко от бизнес. У дома помагах на семейството си,
които продаваха...
Не мога. - Можеш.
Не, не мога.
Наистина ли мислиш, че тя те обича? - Елзе?
Разрушаването на семейство е харам.
А Аллах казва,
че любовта може да е не само между двама.
Не, не.
Знаеш ли какво си мислех?
Може би ще е хубаво,
ако всички сме мюсюлмани.
Ще пасне на ребрандирането на фабриката.
Нилс?
Може ли да одобриш една доставка?
Трябва да оправя това... - Две минути.
Благодаря. Благодаря ти много.
Трябва да опиташ тези. - Да...
Това е с лешници.
Благодаря.
Сто процента халал. - Чудесно.
Благодаря, Зайнаб. - Да.
Нилс? Мисля, че Елзе не се чувства добре.
Не.
Трябва да ти кажа нещо. - Така ли?
Нилс? - Да?
Викат те във фабриката. - Сега ли?
Да.
Пушиш ли? - Не, благодаря.
И аз.
Не мога...
Ела.
Дишай.
Ето така.
Съжалявам.
Онзиден си направих една шега, Нилс.
А после един от тях дойде и ме заплаши.
Бърникал си по компаса в стаята за молитви,
за да сме с гръб към Мека.
Те нямат чувство за хумор. - Не се подигравай с вярата им.
А как да се сближим с тях?
Знам, че е трудно, като наемаме нови служители,
но бизнесът ни минава през сериозна трансформация.
Не ги ли нае, за да спестим пари? - Ребрандираме фабриката.
Всички трябва да се адаптираме, за да вървим по обща пътека.
Но понякога няма обща пътека.
Понякога няма "ние" и "ние също".
Понякога е просто "ние" и "те".
Не и ако искаш да запазиш работата си.
Хабиби? Говорих с "Ал-Джазира".
Наистина ли? - Искат да ни интервюират.
Нилс и теб ли? - Не, нас двете.
Това е страхотна история за мюсюлманските страни.
Че сме семеен бизнес и пробваме съжителство от други култури.
Тази история ще продава сладките.
Чакай, имам нещо за теб.
"Ал-Джазира"?! - Огромна платформа за реклама.
Това е пътят към големите договори.
Не, няма нужда. - Само заради бизнеса.
Може ли?
Но аз няма да говоря.
Не.
Просто кажи нещата както са.
А как са?
Че ти е омръзнало да смяташ за табу религията,
смъртта
и други неща от живота.
Притеснява те цунамито от депресия, тревожност
и умствено недоволство, което залива западните общества.
Те са се адаптирали към нас сто години, Елзе.
Сега е наш ред да се адаптираме към тях.
Или това е прекалено? - Да, малко.
Ще ти напиша сценарий.
Добре.
Това е чудесна възможност.
Здравей. - Здравей.
Здравейте на всички. - Здравейте на всички.
Добро утро. - Добро утро.
Отдавна не сме се виждали. - От...
Отдавна не сме се виждали.
Радвам се да те видя.
Мили боже. Радвам се...
Радвам се да те видя. - Радвам се да те видя.
Да.
Здравейте. - Здравей, татко.
Влезте. - Какво става? Къде е мама?
Даваме интервю. - Къде е мама?
Там. От "Ал-Джазира" интервюират нея и Зайнаб.
Ела.
Знаеше ли, че ще бъдат тук? - Не.
Леле! Ще падна!
Вземи си. Това е сауда. - Какво?
Пилешки дроб с много специфичен послевкус.
Но бързо му свикваш. - Не, благодаря.
Ще почакам херингата. Има ли шнапс?
Ще има. - Чудесно.
Здравейте. - Това е великденската ни трапеза.
Здравейте.
Има някои забавни традиции, свързани с този празник.
Например търкалянето на яйцата, ловът на заека.
Но той също така отбелязва
смъртта и прераждането на Иисус - един от многото пророци на Аллах.
Е...
Това е всичко.
Съпругите ми ще ви изпратят.
Насам. - Благодаря за посещението.
Това агнешко ли е? - Да, със сладък и лют червен пипер.
Мъничко лют червен пипер. И заатар - това е подправка.
Добре. Вкусно е. - Защо си наметната с това?
Беше по-добре да съм с него за интервюто.
Не очакват ли да е така? - Не знам, показва уважение.
Но си много хубава така.
Благодаря.
Джун, харесва ли ти храната? Нищо не ядеш.
Много е вкусно. - Джони, на теб харесва ли ти?
Да, благодаря. - Как е работата?
Не, трябва да го кажа. Много е странно, че тримата живеете заедно.
Мнението на другите не ни вълнува. - Но е странно.
Грижим се един за друг.
Да, хубаво.
Но ти не изглеждаш добре, мамо. Не си щастлива, нали?
Джун...
Мама се опита да помогне на фабриката, а ти направи това.
Добре.
Искам да ти благодаря, Джун.
И на Джони. Научих много от вас.
И бих искал да вдигна наздравица
за свързването на двата края
и това, че празнуваме Великден като семейство.
И Елзе, и Зайнаб, и аз
имаме желанието да преодолеем трудностите и да успеем с това.
От тази гледна точка
много се радвам, че Зайнаб стана част от това семейство.
Благодаря.
И че прие да бъде акционер заедно с мен и Елзе.
Какво? Зайнаб вече е акционер?
Да. - Какво става, по дяволите?
Тя се внедрява в семейството ни!
Тя ли ще поеме фабриката на дядо ми?
Джун, имаш правото да ме виниш, няма проблем.
Но вие двамата не можахте да измислите подходящи сладки.
Почти съсипахте фабриката.
Зайнаб ни даде тези сладки и за това заслужава благодарност.
Хайде да ядем. - Тръгвам си!
Не мога повече. Тръгвам си, съжалявам.
Идваш ли, Джони? - Джун...
Не, тръгвам си веднага. - Джун!
Махни този шал, мамо. - Не... Джун!
Джун, върни се. - Не!
Ти не си добре, трябва да се махнеш оттук.
Фабриката започна отново да продава сладки.
Джун, остани. - Не, не.
Да?
Здравейте. - Здравей.
Странно ми е да спя в дневната.
Е, рано или късно
смятахме да изпробваме този вариант,
дори да е малко странно.
Странно?!
Ако ти не искаш, и аз не искам.
Добре.
Лека нощ. - Лека нощ.
Жените в исляма
Осем стъпки към щастлив живот
Молба за събиране на семейството
Не разбирам... - Тя има съпруг в Ирак.
И дете, което иска да вземе тук.
Откъде знаете?
Прочетох го в документите й.
Хайдар! Къде е Зайнаб? - Какво е станало?
Тя има ли мъж и дете в Ирак?
Трябва да говориш с нея.
Това ли искаш? Опитваш се да съсипеш всичко.
Зайнаб?
Зайнаб? Какво става? - Щях да ти кажа.
Имаш мъж и дете. - Млъкни! Ти не разбираш.
Защо не... - Нилс, аз те обичам!
Имаш ли мъж и дете в Ирак?
Да, но те обичам. Любовта ми е истинска, кълна се в Бог.
Не!
Прегледах вещите на Зайнаб и намерих това.
Не можем да си позволим да изгубим саудитците, Нилс.
"Моля, почерпете се."
Скъпи Нилс, отдавна искам да ти кажа нещо,
но с течение на времето ми ставаше все по-трудно.
Имам дъщеря в Ирак - Айда.
Живее със семейството на баща си.
Напуснах мъжа си и нямаше как да я взема с мен.
От години се опитвам да я взема тук,
но има много изисквания
за финансовото състояние, местоживеенето и работата.
След като се срещнахме във фабриката, може да е възможно,
но не знам дали вие с Елзе бихте желали.
Много е да искам това от нея.
Надявам се да разбереш и да ми простиш.
Обичам те. Зайнаб.
Семеен бизнес ли е?
Дъщеря ни Джун е бъдещето на фабриката.
И като всички в семейството, се е посветила
на изучаването на занаята.
Разбирам.
Моля, почерпете се.
Благодаря.
Каква е рецептата? - Семейна тайна е.
Вкусът на дома.
Много ви благодаря. Всъщност това е мотото ни.
Вкусни са. - Благодаря.
А къде е Рашид Нилс Агер?
Сигурна съм, че ще се видите при следващото ви посещение в Дания.
Г-н Агер! - Добре дошли.
Как сте? - Добре. Вие как сте?
Добре.
Радвам се да ви видя. Опитахте ли сладките ни?
Вкусни са. - Благодаря.
Всички ние много се гордеем. Знаете ли...
Правим всичките си сладки с любов.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО