FOR 2000 ÅR SIDEN
Så du vender dig også mod mig,
Sparda.
Først nu, hvor jeg er på Jorden, svigter modet dig pludseligt.
Så må jeg tilføje en grav mere til grundlæggelsen af mit nye Makai.
Den eneste, jeg vil fortryde.
Deres Majestæt.
Tal.
Vores spioner på Jorden fortæller om Nelo Angelo.
Han afslørede sig for menneskene ved hjælp af noget, de kalder "fjernsyn".
Han talte til dem om Hvide Kanin.
Nu er han forsvundet.
Jaså.
Er det alt?
Herre, hvorfor stoler du fuldt og fast
på vort riges forræders modbydelige afkom?
Overvej, Beowulf,
om du vil betvivle, hvem af mine soldater jeg kan stole på.
Deres Majestæt.
Hvorfor lusker du rundt deroppe?
Ydmygt undskyld.
Min snack stak fra mig.
Mundus er fast besluttet på
at tillade enhver forræderisk, hulefødt skurk i Makai i sit hof.
Du er næsten lige så modbydelig, som den afskyelige halvdæmon.
Hvis du vidste, hvor morsom du er, ville jeg være arbejdsløs.
Menneskene kom med deres hære
For at kæmpe mod den største af konger
De slog ham med al deres riges magt
Og vores herre sagde:
"Åh, det svier"
Så Mundus udryddede de hære
Vores beskytter, vores mester, vores vinder
Og mennesker burde frygte At deres verden bliver den næste
For det eneste gode menneske er
Middag
Hvorfor?
Vi skulle bare skubbe ham igennem.
Indånder du virkelig den luft hele tiden?
Fokusér dit mørke. Det hjælper dig med at trække vejret.
Og overleve.
Meget bedre.
Du kunne aldrig lade mig være, lillebror.
En meningsløs plan. I kunne ikke stoppe os på Jorden.
Tror I virkelig, at I kan gøre det her i vores retmæssige verden?
Det er ikke nødvendigt.
Usurpatoren.
Jeg havde håbet på din genfødsel,
så jeg denne gang kan sikre mig, at intet er tilbage.
Selv ikke mindet.
Du var min tjener,
meget længere end du foregav at være konge.
Du besejrede mig kun ved baghold.
Og vi er ikke det samme væsen, du kendte engang.
Nej, I er svagere.
Fars sværd. Vi må lukke riften.
Vi må skille amuletten fra sværdet,
før den sidste rest af barrieren forsvinder.
Og hvis den gør?
Uden Spardas kraft kan riften ikke lukkes igen.
Jeg behøver ikke min fulde kraft for at besejre dig!
Otteogtyve livstider
for at leve et øjeblik som en gud.
En fair handel.
Mundus. Jeg troede, du ville være større.
Hør, Nelo Angelo, var det ikke for min vejledning,
ville du vælte dig i samme tåbelige uvidenhed som ham.
Stop. Jeg kender sandheden.
Soldaterne, der dræbte vores mor og torturerede mig, var dine.
Du gjorde mig til din villige kamphund.
Ja, og jeg formede dig godt.
I dag har du leveret Makais største trussel til mig.
Og du har fjernet din fars barriere.
Jorden er moden til vores ekspansion.
Du når ikke derhen.
Du kom for at hævne dig på Mundus.
I så fald er vi måske enige om noget.
Halvdæmonen viser sin sande loyalitet.
Skal vi ordne Spardas fejl, Deres Majestæt?
Nej. Argosax ville ødelægge os gennem kaos.
Overlevelse kræver fællesskab mellem alle Makais sønner.
Det er monsteret, som ødelagde vores liv, og nu vil slavebinde to riger.
Vi må stoppe ham.
Alt, hvad jeg gjorde, var nødvendigt
for at udrense dine menneskesvagheder.
Fornærm mig ikke med flere løgne.
At have mig ved din side var din hævn for min fars forræderi.
Intet andet.
Hvis mit ønske havde været hævn, hvorfor så frigive dig fra mit fangehul?
Hvorfor træne dig? Hjælpe dig med at finde din sande kraft?
-Hvis ikke hævn, hvad så? -Forberedelse.
Alt, jeg udsatte dig for, gjorde dig klar
til at indtage Jorden som min højre hånd,
så vi kunne forene begge riger.
Lyt ikke til ham. Han vil bare kontrollere dig.
Du ville aldrig dele magten.
Med ethvert andet væsen, nej.
Men med Sparda…
Jeg har aldrig løjet for dig om din far.
Vendekåbe!
Må Spardas navn for evigt være forbandet.
Han var altid loyal over for mig, selv som modstander.
Det var mig, der forrådte mit eget formål.
Din forbandede løgner!
Vores far hadede dig!
Han beskyttede Jorden mod din ondskab!
I ved intet om jeres egen far.
Vil I kende ham?
Den ægte Sparda?
Jeres far var allerede en legendarisk kriger under Argosax.
Dengang var jeg Argosax' discipel, en ypperstepræst ved hans hof.
Jeg var vidne til udskejelserne og korruptionen under Chaos' styre,
hvor rent makaiansk blod blev udgydt på lige fod med den usleste bastards.
Skæbnen udvalgte mig til at udvikle Makais sande potentiale.
Fra et kaos-kongerige til et struktureret fyrtårn.
Men riget var ikke så let at overvinde som slangen selv.
Der var ingen mangel på vilde horder, som kæmpede i Argosax' navn.
Sparda var blandt de første til at støtte min sag.
Han forstod, at Makai havde brug for orden.
Din far ledede mine hære fra en glorværdig sejr til den næste.
Han var min bedste kriger, min mest urokkelige allierede.
Sammen byggede vi et Makai, som levede op til sin myte.
Men når dit sind uophørligt er fyldt med dine modstanderes nederlag,
begynder du at se fjender i alle skygger.
Sparda så, at jeg ikke kunne styre Makai, som jeg burde,
så længe jeg kun havde erobringer for øje.
Og så gav han din store, falske marmorrøv bank?
Sparda prøvede alt for at overtale mig.
Først da vendte min mester sit sværd.
Vi kæmpede mod hinanden på tværs af Makais kontinenter.
Ingen af os kunne få overtaget.
Indtil Sparda opdagede den eneste løsning.
At stække mine ambitioner med magt.
Det lyder som om, han hævede barrieren for din skyld.
Ikke for de milliarder af mennesker han reddede fra døden. Eller værre.
Sparda var fascineret af Jorden,
som mennesker fascineres af myrers mønstre i støvet.
Forveksl ikke det med omsorg for deres liv.
Han følte omsorg for mindst én.
Gjorde han?
-Du kan ikke tro… -Jeg kendte ikke jeres mor.
Men jeg ved, hvad hun må have været.
Hun var smuk, ikke?
En iøjnefaldende lille ting.
Da Sparda havde stillet sin nysgerrighed, overlod han Eva til hendes skæbne.
Og forlod jer.
Du må ikke sige hendes navn!
Vores far elskede mor. Han elskede os!
Hun sagde, han elskede os.
Han var der ikke til at korrigere.
En makaianer som Sparda
kan ikke føle kærlighed for et usselt menneske.
Hvor længe var han ved jeres mors side?
Fem år?
Ti?
Han var hos mig i århundreder.
Han prøver at hale dig ind igen!
Han dræbte mor!
Hun måtte dø.
Se, hvor svag,
hvor fordærvet af menneskefølelse din bror er af hendes indflydelse.
Jeg ville have taget jer begge to.
Jeg kunne i det mindste redde en af Spardas arvinger.
Jeg gjorde dig til Spardas sande efterfølger.
Kom nu med mig til Jorden.
Vergil!
Det blod, jeg har spildt for dig, er intet i forhold til det, der kommer!
Dræb de bastarder!
Hør, Vergil. Lad os genoverveje det.
Vi behøver ikke slås med ham lige nu. Vi kan tage tilbage til Jorden.
Lukke riften, så han ikke kan følge efter.
Vi kommer efter Mundus, når vi er klar.
Men jeg har mistet så meget i en blind jagt på hævn.
Jeg vil ikke miste dig.
Ikke igen. Jeg har lige fået dig tilbage.
Du misforstår, lillebror.
Trods alt taler Mundus sandt.
Vores far forlod os for at beskytte os.
Og den eneste rigtige beskyttelse er magt.
Jeg kan vinde nok til at hæve mig over enhver trussel.
Styrer min verden i stedet for at bekæmpe den.
Vælger du ham?
Nej, jeg vælger mit hjem.
Makai.
Hvis det havde været omvendt den aften, ville vores skæbne så være anderledes?
Vil jeg få dit liv, og du mit?
Nej!
Hvorfor?
Alt det, du sagde, om mennesker var rigtigt.
Jeg er dig taknemmelig for at rense mig for deres råddenskab.
Desværre for dig, dræbte du også min mor.
Makai vil invadere Jorden.
Med mig som sin konge.
Du ligner din far, mere end du ved.
Så kom an.
Lad os se, om du kan lykkes, hvor han fejlede.
Dante, jeg tror på, at du er i live.
Og holdt vores aftale.
Undskyld, jeg ikke kom.
Der skete noget.
Jeg har aldrig fortalt dig dette…
Min mor blev myrdet for øjnene af mig.
Da det skete, var jeg kun et uskyldigt, hjælpeløst barn.
Ligesom dig.
Jeg forstod ikke først, hvad der drog os mod hinanden,
men nu ser jeg, at det ikke var os.
Det var de to sårede børn, der genkendte deres smerte i en anden.
Det føltes så godt at blive forstået et øjeblik,
som en kort tilflugt.
Dante, jeg ville ønske, jeg kunne ignorere min smerte, som du kan.
Men jeg må søge imod den og konfrontere den.
Det er mit eneste håb for at ødelægge den.
Der er jeg på vej hen.
For at dræbe kilden.
I kølvandet på et dæmonangreb på New York,
har militæret indført undtagelsestilstand under henvisning til alles sikkerhed.
Dæmoniske trusler lurer fra potentielle angreb fra Helvede,
så et tidsubegrænset udgangsforbud er indført.
Så dette er farvel.
Det ender, som det begyndte.
Jeg efterlader dig i en støvsky.
Jeg ville sige, vi ses i Helvede, men du ved…
Nå, nå, Mary.
Besøger du din kære far?
Lad os gøre et show ud af det!
Bare rolig, Vergil.
Vi skal være sammen…
…for evigt.
Tekster af: Anja Molin