Jutro, mama.
Samida, treba mi da mi pomogneš da pripremim prasad večeras.
Dobro.
Čekaj. Kasnije ću biti sa Kejti.
Sutra rano ujutru. Kunem se.
Ne možeš se zaklinjati posle svega što kažeš.
Mama, naruči ketering kao tetka Dipa.
Poenta je domaći prasad.
Zato molim te, shvati ozbiljno.
Kladim se da su ove stvari bile mnogo zabavnije kada si ti bila mala.
Znaš, moje sestre i ja smo dobijale novu odeću svakog dana molitve.
Kuvala sam sa tvojom bakom.
Tvoj baka je kuvala sa mojom bakom.
I...
Prasad treba da bude gotov kada dođu gosti.
Neću ti ponavljati.
Dobro jutro.
Tata! -Izvoli. -Hvala. Sedi, sedi. Jedi.
Kako ide noćna smena? -Stižem kući na hranu tvoje mame, zar ne?
Dakle... nije sve loše.
Reci ti meni... Kako ide vožnja?
Koliko treba da moja beba dobije vozačku?
Opet je pala.
Znaš kako kažu, treća...? -Sreća.
Ovo je bio treći put.
Samida... Samida, ne zviždi.
Čuće te zli duhovi. -Molim te. -Moram da idem. -Dobro. -Volim te.
Volim te. -Samida... -Volim te. -Kada će ova devojka opametiti?
Samida! Ručak!
Dakle, Vintropov grad na brdu je neka vrsta normativne fantazije.
Kao kad bi uspostavili društvo zasnovano na moralnoj superiornosti ljudi,
to društvo bi bilo jako rigidno i malo homogeno.
Dobro. Da li neko želi da opovrgne to?
Bilo ko?
U redu, hajde da pričamo o ekonomskim posledicama ove izjave.
Vintrop ne govori to izolovan od svega i takođe se bavi nemirima na Arbeli
dok su doseljenici na ovom dugom putovanju.
Dakle, pobožnost ovog nekada bogatog...
Hej. -Hej, Ros. -U subotu je žurka kod starog golf terena.
Svi donose svoje piće. -Ne mogu. Mama bi poludela kada bih propustila molitvu.
Šta je to?
Uh... Dakle, boginja po imenu Durga je
ubila demona, Mahišasuru
i svake godine slavimo njenu pobedu.
...ekonomski sistem, sistem rada koji baš i nije pronašao svoje...
...mesto.
Opet kasniš pola sata, Tamira.
Pretpostavljam da ovog puta nisi donela opravdanje?
Idi... sedi, molim te.
Hvala.
Sve u redu, Džojs? -Da, hvala.
Vidimo se sutra.
Sam... čekaj.
Šta je sa Tamirom?
Zašto mene to pitaš?
Drugi nastavnici su rekli da ste vas dve bile bliske.
Mislim... da li je dobro?
Zašto ne bi bila? -Čujem kako deca pričaju o njoj
po hodnicima i... ona jede ispod rezervoara za vodu.
Da li ti ona išta priča?
Moramo da se brinemo za svoje, Sam.
Naročito kada jedan od njih zaostaje.
Moram na biologiju. -Ako ona ili neko ima problem da se uklopi...
Nemam problem da se uklopim. -Ali kada bi imala,
uvek bi mogla da dođeš kod mene po pomoć i...
Znam da si dobro, Sam. Samo želim da pazimo na Tamiru.
Tamira je velika devojka, Džojs. Da joj treba pomoć, verovatno bi rekla.
Čoveče... hvala ti. Roditelji bi me ubili kada bih dobila lošu ocenu.
Nepravedno je kako je tebi lako.
Želudac mi se zgrči svaki put kada se ona
ovako iznenada pojavi.
Samo da znaš, šta god da radi,
nemam ništa protiv ako je to neka kulturološka stvar.
Nije to kulturološka stvar.
Dakle, Ros se raspitivao za tebe.
Ozbiljno? -Hteo je da zna da li govoriš još neki jezik.
Rekla sam mu da govoriš. Hindu.
Hindi. -Reci na hindiju da ti je Kiti najbolja prijateljica.
Baš kul.
Hej, hajde da... odemo odavde.
O, u redu.
Moja mama se ponaša kao kučka. Mislim da je u menopauzi.
Znaš da ćemo verovatno u starosti da ličimo na naše mame?
Ne bih to volela. -Šta? Tvoja mama izgleda kao da ima 25 godina.
Nije u pitanju kako izgleda, nego kakva je.
Preplašena je.
Vidimo se kasnije.
Zdravo Samida.
Hej.
Znaš, možeš me zvati Sam.
Tako me svi zovu. -Treba mi tvoja pomoć.
Šta... šta ti treba?
Moram nešto da ti kažem, a ti...
Moraš mi verovati.
Tamira, izgledaš jako umorno. Koliko nisi spavala?
Obećaj da ćeš mi verovati.
Obećavam.
Kuneš se?
Unutra se nalazi nešto.
Znam da ne vidiš, ali... to nešto... živi unutra.
Zar ne čuješ?
Odakle... odakle ti uopšte to, Tamira?
Našla sam ga u njegovoj kući. Izgovaralo je moje ime, dozivalo me.
Njegovoj kući? Čijoj?
Mislila sam da mogu da ga zadržim unutra. Da...
Mislila sam da ako ga budem hranila, ali...
Jako je gladan sve vreme i... želi sirovo meso.
Tamira... -I sve je jači, a ja nemam snage
da ga zadržim unutra pa mi treba tvoja pomoć.
Dobro. Želim da ti pomognem, hoću.
Samo se... smiri. Važi?
I reci mi istinu.
Šta se dešava sa tobom?
Unutra je čudovište.
Sve one priče koje smo čule u detinjstvu.
Istinite su. Sve su istinite.
Ti si jebeni psihopata.
Ne... molim te... Samida.
Ne mogu sama ovo.
Molim te.
Tamira...
Hej, Tamira, ja... -Nije trebalo to da uradiš.
Ispalo ti je ovo.
Tamira, izvini.
Žao mi je. Ja...
Tamira? Šta... šta je tamo?
Tamira?
Tamira. Hej.
Ne... ja... šta? -Samida! Molim te!
Odoh po pomoć. -Ne. Ne idi!
Ne idi!
Hej.
Tamirina mama podnosi prijavu za nestanak.
Jesi li pričala sa njom? Zna li gde je Tamira bila, sa kim?
Ne.
Sam... ti si bila poslednja osoba koja ju je videla.
Da li se desilo nešto između tebe i Tamire?
Samida?
Jeste li videli Tamirinu mamu?
Ne.
Svima želim dobrodošlicu.
Danas se naša prijateljica Rada
moli za bezbedan povratak svoje ćerke Tamire.
Pomolimo se svi zajedno za Tamiru.
Molim te, Bože, ne dozvoli da završe kao Čodrijevi.
Šta? -Sećaš se kada su Čodrijevi dolazili na ovakva okupljanja?
Šta se sa njima desilo?
Kada smo ih prvi put videli, znali smo da nešto nije u redu
sa tom porodicom. Kao da su bežali od nečega.
A momak Karan...
Svi smo mislili da je dobro dete.
Oštrouman. Sa svetlom budućnošću.
A onda se nešto promenilo.
Trebalo je da vidiš tog momka poslednji put kada sam ga video.
Govorio je nečemu... nečemu čega nije bilo.
Hej... Dušo, šta se dešava?
Karan Čodri... -Samida.
Šta ćeš ti ovde? Treba da si tamo, sa gostima.
Trenutno ne mogu biti ovde. -Samida, ne možeš napustiti molitvu.
U toku je naša molitva. -Devojke, tiše... Gosti vas čuju.
Ona pokušava da ode usred molitve.
Pusti je. -Šta?
Šta... -Idi. -Dušo. Dušo, molim te. Molim te.
Dajmo joj prostora.
Hajde.
Sranje.
Gospode.
Zarobite ga u posudu... Ostavite ga unutra.
Sedam čakri.
Hej!
Jesi li dobro? Izgledaš malo... znaš.
Ma... samo puno nepoznatih ljudi.
Voliš li da igraš?
Ne igram.
Hajde.
Ne... nema šanse, ja... gledaću tebe kako igraš.
Ne, hvala. -Hajde. -Ne. Ne poznajem nikoga ovde.
Koga briga? U redu. Hajde.
Ros, ja... čekaj...
Bože, pokisla sam i unela sam ti blato u autu. Jako mi je žao.
Ma u redu je. Uopšte me nije briga.
Ne brini, to je samo blato. Opraće se. U redu je.
I dalje to radiš. O čemu razmišljaš?
O Tamiri.
Sranje. Devojka sa teglom?
Mislim... Jeste li bile bliske ili...
Pobegla je, zar ne? Tako sam barem čuo.
Ja... Mislim da nije pobegla.
Sećaš li se onog momka iz Indije koji je umro prošle godine?
Da. Ubio se, zar ne?
Pa... Tamira je imala njegov dnevnik.
Mislim da ga je našla u njegovoj kući...
Izgleda kao da je izgoreo ili tako nešto.
Ali nije bilo požara. Da, i ja sam tako čula.
Ne, sranje.
Nešto u vezi njega i te kuće je jednostavno važno.
Znaš?
Izvini. -Ne, u redu je. Izvoli.
Smrzavam se. -Uzeću ti kaput.
Hvala. -O Bože.
Sranje.
Šta se dođavola dogodilo ovde?
Komšije su čule vrisku pa su pozvale policiju.
Karanovi roditelji pronađeni su unakaženi.
Našli su njegovo telo dole.
Definitivno ne idemo dole onda.
Imao je ovakve crteže u svom dnevniku, ali ovaj je novi.
Da li ta stvar... izlazi iz deteta ili ulazi u njega?
Sranje! Šta ćemo? -Idi!
Idemo.
Jutro, mama. Ja... Treba mi tvoja pomoć.
Mislim da mi se nešto jako loše dešava.
Šta se desilo sa Tamirom?
Šta si uradila, Samida?
Da li uopšte znaš zašto držimo Durga molitvu?
Svi smo se zajedno molili za Tamiru.
A taj prasad koji toliko nisi htela da napraviš,
to je bila naša ponuda.
Za njenu bezbednost. Za njeno dobro. -Žao mi je što sam otišla, mama.
Zašto više ne dovodiš svoje prijatelje kući?
Više ni ne govoriš našim jezikom.
Znaš li ga uopšte? -Naravno da znam. -Zašto onda?
Zašto želiš da postaneš kao oni?
Zašto si uopšte došla ovamo, mama?
Ako je ovo sve što ćeš ikada biti?
Samo još jedna indijska domaćica koja kuva i čisti.
Našao sam ga.
Ispao ti je na tavanu.
Hvala.
Dobro si?
Ja... Slagala sam nešto.
Šta?
Tamira je bila moja najbolja drugarica.
U detinjstvu.
Našla sam te!
Ali onda smo došle u srednju i ja sam želela još prijatelja.
I rekla sam Tamiri da je vreme da pokušamo da se uklopimo.
Ali ona jednostavno nije htela da odraste.
I... osećala sam kako su me ljudi gledali
kada sam bila sa njom i...
Mrzela sam to.
Nisam luda, zar ne? -Ne. Nimalo.
Mrzim šta sam joj uradila. Ali posle Karana, bilo je...
Ljudi su počeli da me gledaju drugačije.
Nisu... nisu me videli.
Ne znam.
Jednostavno nisam htela da budem ta devojka.
Koja devojka?
Reci, koja devojka?
Ti nisi kao Tamira.
Izvini.
Neću nastaviti da pričam o svojim sranjima.
To je bilo u redu?
Samo ako se tebi sviđa.
Mogu li... Mogu li ponovo da te poljubim?
Da. -Dobro.
Izvinjavam se.
Samida...
-Gde ćeš?
Samida...
Sam... Hej, pogledaj me.
Dođi ovamo.
Ne znam više ni ko je.
To je naša Samida. Ona je dobro dete.
Šta pričaš? -Neće da nam kaže šta se dogodilo.
O Bože...
Ne znam više šta mi uopšte radimo. -Šta? Razgovaramo...
Mislim, ovde. -Kod kuće smo.
Kuće?
Nisi video kako su nas gledali?
Gde ćeš? Dođi ovamo.
Vidi, Samida... Sam...
Nismo ljuti na tebe.
Samo želimo da razumemo.
Mogu li da idem u školu, molim vas?
Ne, Sam...
Neće nam ništa reći. -Purna... -Ne...
Ne biste razumeli.
U pravu si. Ne bismo.
Molim te, Sam.
Momak je umro. Ovo je ozbiljno.
Ne trudi se, Ineš.
Neće nam ništa reći.
A zašto i bi? Mi njoj nismo ništa.
Mama?
Sramota.
Hej... jesi li dobro?
Čula sam za Rosa. Jako mi je žao. -Nisam ga ja povredila. -Znam. Ja...
Sam, jesi li dobro?
Reći ću ti nešto i moraš mi verovati.
Da, naravno. Kunem ti se.
Šta se dešava? -Policajci misle da je životinja ubila Rosa.
Ali ja sam bila tamo. To nije bila životinja, bilo je nešto drugo.
Šta god da je to... Mislim da je odvelo Tamiru.
Zašto šapućeš?
Sluša nas.
Reci mi ponovo, šta je... Šta je to?
Ne znam šta je.
Kao da je nekad tu, a nekad ga uopšte nema.
I pokazuje mi snove koji su tako stvarni.
Dobro. Sam... Izgledaš kao da danima nisi spavala,
a nedostatak sna može izazvati halucinacije... -Džojs. Ovo je stvarno.
Pomutilo mi je razum.
Kao da je sve što sam želela da izbacim iz sebe
sada u meni i ne mogu to da izbacim.
Šta... kako to misliš? Kako mogu da ti pomognem?
To me... proganja.
Ja... pogledala sam svuda i...
Ne mogu ništa da pronađem.
Nema ničega. -Dobro. Pošalji mi u poruci i ja ću to ispitati.
Ja tebi činim ovu uslugu, sad ti meni učini nešto.
Polako večeras. Primiri se i sutra bih želela da te upoznam sa nekim...
Nisam luda. -Znam, ali nisi ni sama i...
Znam da može izgledati kao da te niko
na celoj planeti ne razume ili da pokušava da te razume.
Ima ljudi koji te vole i koji brinu o tebi...
Sam?
Slušaš li me?
Hej. Jesi li dobro? Pobegla si, a ja nisam znala da li sam...
Dobro sam.
Dobro. Pa... raspitala sam se za tu sliku.
Šta si saznala? -Vidi, ovo ti govorim samo zato što si pitala.
U istočnoindijskoj mitologiji postoji demonski entitet
koji se hrani negativnom energijom. Zove se Pišač.
On jede sveže meso. Žderač duša.
Moraš ga uhvatiti u posudu, neku vrstu kutije,
i ostaviti ga tamo.
U posudi?
Veroučitelji bi ponekad prilagođavali posude.
Ali svaka kutija može zameniti posudu.
Tamira ga je našla zarobljenog u tegli.
Sam, da li si čula ove priče u detinjstvu?
Od tvojih roditelja možda?
Misliš da je stres od poslednjih dana oživeo te priče?
Moram da idem. -Hej, sačekaj. Sam...
Želiš li da svratim?
Vidi... došla si kod mene tražeći pomoć.
Stoga, dozvoli da ti pomognem.
Da.
Dobro. Pošalji mi adresu. Stižem.
Čuvaj se, Sam.
Ja... želim da ti kažem istinu.
Onda mi reci. -Nećeš mi verovati.
Samida, trudim se.
Pričaj sa mnom. Molim te, Sam.
Kada smo Tamira i ja bile male,
pričala si nam one priče koje si čula od služavki.
Šta je Pišač, mama?
Samida. -Molim te... reci mi.
Služavka je rekla
da nikad ne zaspimo sa lošim osećajem u srcu.
Jer postoji mračna stvar koja se hrani tim osećanjima.
Ljutnja... mržnja... usamljenost.
Kako?
On će... Kako beše?
Pripremiti dušu napadom na razum.
Izolujući te od onih koji te vole.
A ako neko pokuša da ti pomogne,
povrediće tu osobu.
Znam da zvuči kao da sam luda.
Ali zaista postoji.
Sve te priče koje su ti služavke ispričale... istinite su.
Mislim da je počelo sa Karanom.
Tata je rekao da je ta porodica bežala.
Šta ako su ga vratili u tu kuću?
I tu ga je Tamira našla,
zarobljenog unutar tegle.
Da li je moguće da je još uvek živa, mama?
Pišač te ne ubije odmah.
Vremenom te polako izjeda.
Kad je spreman... pojede ti dušu.
Nestala je u četvrtak? -Ne. Petak.
Sedam. Sedam dana.
Tamira će večeras umreti, mama.
Šta da... šta da radimo? Moram da uradim nešto.
Samida...
Ako se sama suprotstaviš Pišaču,
nećeš preživeti.
Tvoja duša će goreti sve dok ne ostane ništa od nje.
Šta da radimo?
Moram nešto da uradim, mama.
Šta radiš?
Da bismo prizvali mračnog duha, moramo dati ponudu.
Nemamo mesa, ali ponudićemo šta možemo.
Možeš ti ovo.
Karan je sigurno umro dok ga je zarobljavao u tu teglu, ali je uspeo.
Mora da je zapisao kako.
Videla sam ovo ranije.
To je šanti molitva. Poziv zvezda i mora na mir.
Ono najvažnije u tebi.
Ovo mora biti to. Pročitaj, mama.
Šta?
Ništa. Razmišljala sam...
Možda je ovo moja greška.
Sve ovo.
Zato što smo ostavili porodicu.
Mama...
Znaš...
Dali smo sve od sebe.
Uradili smo sve što smo mogli.
Poslali smo novac.
Kad god im je bilo šta zatrebalo, mi...
Tako je čudno videti te ovako,
bez telefona.
Samida?
Sam, stvarno postoji! Beži!
Budi iza mene.
Ineš.
Sami Sam.
Šta ćeš ti kući tako rano?
Uzeo sam slobodno. Mislio sam da budem sa vama.
Šta se dešava?
Ne! Tata!
Mama! Živ je!
Upomoć! Moji roditelji su povređeni!
Mama, mama, povredili smo ga. Gde je mogao da je odvede? Molim te!
Gde se dogodila smrt.
O Bože. Znam gde je Tamira.
Samida, nemoj sama! -Neću biti sama.
Tamira?
Samida! -Tamira?
Ne plašim te se.
Hajde!
Tamira.
Voda. Molim te.
Dobro. Dođi.
Molim te, Tamira!
Ne mogu ovo sama, umreću. Molim te, Tamira.
Posuda.
Sam...
Posluži se.
Samida...
Odvratno je što moraš stalno to da jedeš.
Navikneš se.
Stvarno ti dobro stoji.
Hvala. Sve sam bolja u tome.
Mama me je učila.
Kad smo kod nje... Moram da se vratim i pomognem joj sa prasadom za molitvu.
Brinem se za tebe.
Nema potrebe.
Šta ako ponovo izađe?
Šta god da se desi... nikad više neće izaći.
Mi nećemo to dozvoliti.
Kuneš se?
Kunem se.
Vidimo se sutra.