RO IMAGE 2000 prezintă
CABANA DE LA CAPĂTUL LUMII
E în regulă.
Liniștește-te!
Nu-ți fac nimic.
Doar o să te studiez o vreme. Bine?
O să-ți spun Caroline, cum o cheamă pe prietena mea de la școală.
E foarte de treabă!
Dar uneori trage pârțuri la oră și se preface că n-a fost ea.
Te rog să nu faci asta, pentru că împarți borcanul cu alții
și n-o să te placă dacă miroși urât. Bine?
Bună!
Nu sunt din zonă, dar aș vrea să-mi fac prieteni noi.
Putem sta un pic de vorbă?
Nu vorbesc cu străini.
Sigur că nu. Nici n-ar trebui s-o faci. Ești isteață!
Dar eu am venit să-ți fiu prieten.
Așa că n-o să fim străini prea multă vreme.
Cum te cheamă?
Wenling.
- Dar toată lumea îmi spune Wen. - Îmi pare bine, Wen.
Eu sunt Leonard.
Văd că prinzi lăcuste.
Pot să te ajut?
Bine...
Îmi plăcea să prind lăcuste când eram de vârsta ta.
Ești foarte priceput!
Mulțumesc, Wen. Îmi dai borcanul?
Stai!
Așteaptă să se liniștească un pic cele dinăuntru. Nu vrem să se sperie.
Poftim!
Ești tu talentată sau te-a învățat cineva să prinzi lăcuste?
M-a învățat tati Eric.
Le studiez.
Când o să fiu mare, o să am grijă de animale.
- Îi spui tatălui tău pe nume? - Ca să știe la care mă refer.
Sunt tati Eric și tati Andrew.
Ceilalți copii de la școală au un singur tată.
Și în serialele de pe Disney Channel nu există decât un tată.
- Și te deranjează asta? - Nu.
Doar când îndrumătoarea îmi tot spune
cât de grozav e că am doi tați.
Nu știu de ce, dar parcă ar spune exact opusul.
Ce e?
Nimic. Absolut nimic.
- Câți ani ai, Wen? - Împlinesc opt peste șase zile.
La mulți ani de aproape ziua ta!
Întâmplarea face să am ceva pentru tine.
Am văzut-o, mi-a plăcut și am păstrat-o.
E un cadou aniversar anticipat.
Dacă nu-ți place, putem să ne jucăm cu ea.
Cum să ne jucăm?
Îi smulgem pe rând petalele și punem întrebări.
Când o să ajungem la final, o să ne cunoaștem mai bine.
- O să fim prieteni mai buni. - Bine.
- Care-i filmul tău preferat? - "Kiki's Delivery Service".
Nu l-am văzut. O să-l caut.
E rândul tău.
Ce cauți aici?
Leonard?
Ce caut aici?
Am venit să mă împrietenesc cu tine.
Și cu tații tăi.
Și poate să prind niște lăcuste.
Cum te-ai ales cu cicatricea de pe buză?
Iartă-mă, Wen! N-ar fi trebuit să te întreb.
E o întrebare prea personală. Chiar și pentru jocul ăsta.
E în regulă. Aveam buza ruptă când m-am născut.
Tații mei spun că mulți doctori s-au chinuit s-o repare.
Eu n-am cicatrice, ca tine,
dar, dacă te-ai putea uita în interiorul meu,
ai vedea că am inima frântă.
De ce e frântă?
Din cauza a ce trebuie să fac azi.
Ce trebuie să faci?
Sunt prietenii tăi?
Tu ești prietena mea, Wen.
Orice s-ar întâmpla, vreau să ții minte asta.
Cei care vin acum sunt un fel de...
Colegi de muncă.
Noi patru avem de făcut o treabă foarte importantă.
De fapt...
S-ar putea să fie cea mai importantă treabă din istoria lumii.
Nu e vorba despre tine, Wen.
Nici despre tații tăi. Bine?
N-ați făcut nimic greșit,
dar mă tem că voi trei trebuie să luați niște decizii dificile.
Decizii cumplite.
Și aș vrea din toată inima mea frântă să nu fie așa.
Wen!
Tații tăi n-o să vrea să ne primească.
Spune-le că trebuie s-o facă.
Altfel, o să intrăm cu forța. Ai înțeles?
Spune-mi că ai înțeles!
BUN-VENIT ȘEDERE PLĂCUTĂ!
CINE A INVENTAT ȘAHUL? DE CE AUTOBUZELE ȘCOLARE N-AU CENTURI?
- Nu e rău. - Brânza e bună.
Vezi? Uite și dovada! A venit. Nu era nevoie s-o verifici.
Intrați imediat! Niște străini vor să intre în casă! Sunt înfricoșători!
- Calmează-te... - Repede!
- Bine, vin. - Intrăm!
- Hai! - Ce se întâmplă?
- Liniștește-te, e în regulă! - Ce e?
Wen, e în regulă. Ce s-a întâmplat? Ce te-a speriat?
Erau patru.
Pe cel solid îl cheamă Leonard.
Zice că trebuie să-i ajutăm.
Cică au cea mai importantă sarcină din istoria lumii.
- Să fie Martorii lui Iehova? - Minunat...
Au arme!
Bună ziua!
Sunt Leonard, am alături câțiva asociați.
Puteți să deschideți, vă rog?
Tipul e gigantic.
Ce facem?
Nu știu.
Le spunem cu frumosul să plece?
Salut, Leonard!
- Noi... - Vorbesc cu tati Andrew sau cu tati Eric?
Am cunoscut-o deja pe încântătoarea Wen.
E foarte grijulie și bună. Aveți de ce să fiți mândri.
Sunt Eric.
- Putem să vă ajutăm cu ceva? - Da.
Deschideți ușa! E mai ușor dacă vorbim față în față.
Spuneți-le să plece, vă rog!
- Wen, te rog! - Nu așteptam oaspeți.
Nu vreau să par nesimțit, dar am vrea să fim lăsați în pace.
Înțeleg. Și îmi pare rău că vă deranjez în vacanță.
Mai ales că e un loc atât de frumos!
- Faceți-i să plece! - Wen!
Trebuie să știți că nici nouă nu ne e ușor.
Niciunul dintre noi n-a mai vizitat lacul ăsta.
Și noi patru nu ne gândeam că o să discutăm cu asemenea oameni de treabă.
Cine mai e cu tine?
Sunt cu Sabrina, Adriane și Redmond.
Suntem aici pentru că încercăm să salvăm mulți oameni.
Dar avem nevoie de ajutorul vostru.
Nu putem face nimic fără voi.
Și o discuție dificilă devine aproape imposibilă când e o ușă între noi.
Ce?
O femeie cară ceva ce pare un târnăcop cu un lanț și un ciocan în capăt!
Sun la poliție.
- Nu se poate! N-am ton. - Poftim?
Am verificat telefonul când am ajuns. Nu mai are baterie?
Are baterie, dar nu pot să formez.
Cum spuneam, trebuie să vorbim.
N-avem de ales.
Nici noi n-avem de ales. Sunăm la poliție!
Știm că nu puteți face asta.
Nici telefoanele noastre n-au semnal aici.
Ne pare rău, dar am tăiat cablul telefonului.
Wen, dă-mi telefonul!
Nu vrem să vă grăbim, dar suntem presați de timp.
Vă rugăm, deschideți ușa ca să putem purta o discuție normală!
Dacă vreți să vorbiți,
de ce aveți armele alea înfricoșătoare?
Nu sunt arme, Wen. Sunt unelte.
Deschideți naibii ușa! O să intrăm oricum.
Pe naiba! Sunt înarmat.
- Ai adus arma aici? - Da și nu.
E în seif, în camionetă.
Minte.
Arată-ne ce armă ai, tati Andrew! Ne plac prezentările.
O s-o vezi când te iau la țintă, jigodie!
Ce te-a apucat? Nu ajuți așa.
- Îl superi. - Poftim?
Îmi cer iertare.
Redmond e nerăbdător și înflăcărat, ca noi toți.
Vă mai dau o șansă să deschideți ușa.
Sparg ușa!
Andrew, prinde!
Bravo, Wen! Nu te opri!
Împinge!
Bine.
Tati Andrew!
Aici sunt, scumpo!
Au intrat la subsol.
Unul e în spate, unul e jos.
Să fugim la mașină!
Cheile sunt la mine.
- Nu e nevoie să se întâmple așa. - Ia-o pe Wen de aici!
Eric!
- Dă-mi voie să-l ajut! - Nu-l atinge!
Sunt asistentă! E rănit!
Oprește-te!
Eric!
Tati Eric!
Ridică-te, trebuie să plecăm!
Eric, trezește-te!
O să fie bine.
Andrew...
Ajunge!
Îmi place frigiderul tău.
Mulțumesc, mamă.
Au condus șapte ore și au stat 45 de minute.
Îmi pare rău.
Ce te așteptai?
- E mama, vrea să știe cum merge. - Poți să-i spui că te-ai înșelat.
Andrew!
Mereu împreună.
Bună!
Mulțumesc, Custard! E o comandă importantă de brioșe.
Să văd dacă asta ajută. E mai bine?
Încearcă să nu te miști.
Încă un pic.
Trebuie să termin comanda specială până mâine.
Trebuie să fie perfectă!
Poți să-l dai mai încet?
L-am dat mai încet și mai devreme... Dar îl mai dăm o dată.
- I-ai curățat rana lui Eric? - Da, dar a suferit o comoție puternică.
Eric!
Te simți mai bine?
Îmi pare foarte rău.
N-am mai văzut serialul ăsta, dar îmi place.
Personajele par curioase și bune.
Simt că explorează sau învață copiii să aibă empatie și toleranță.
- Asta e minunat. - Empatie și toleranță?
Despre asta vorbești, după ce ai legat homosexualii?
Andrew, te asigur că n-am venit aici cu ură sau prejudecăți în suflet. Deloc.
- Nu suntem deloc homofobi. - Eu nu urăsc pe nimeni.
Dar nu sunt încântată de ușa asta.
Trebuie să ne credeți.
Abia când am ajuns am aflat că sunteți un cuplu de același sex.
A fost o surpriză.
Dacă ți-ai dat cuvântul, trebuie să te cred.
Suntem oameni normali, ca voi.
- N-avem de ales... - Mereu avem de ales!
Are dreptate în privința asta.
Alegerile ne modelează destinul.
Era să-mi tatuez fraza asta.
Ai dreptate, Andrew. Avem mereu de ales.
Am ales să fim aici.
Veniți încoace, vă rog!
- E timpul. - Pentru ce?
Nu-i nevoie să ne țineți legați.
Ați spus că vreți să vorbiți. Vorbiți!
Bună, Eric...
Wen...
Și Andrew.
Eu sunt Sabrina.
Locuiesc în sudul Californiei,
într-un orășel de care probabil că nici n-ați auzit.
Sunt asistentă postoperatorie de aproape cinci ani.
Mi-am folosit mai toate economiile
ca să vin în Pennsylvania, aici, să vorbesc cu voi.
Am o soră vitregă acasă...
Wen, îmi amintești de ea.
Știți deja că mă cheamă Leonard.
Mă pricep la prins lăcuste. Nu, Wen?
Sunt din Chicago.
Sunt învățător la clasa a doua. Mă ocup de programul de after-school.
- Sunt și barman. - Bine.
Eu urmez?
Salut! Sunt Redmond.
Îmi plac plimbările lungi pe plajă și berea.
Am discutat deja. Merită să știe cine suntem.
Am pierdut timp așteptând să se trezească ăsta.
Prezentările astea n-au nicio importanță.
Nu schimbă ce trebuie să facem noi și ce trebuie să facă ei.
Când vorbești așa, pari...
Știi și tu cum. Îi sperii.
Și scad șansele să ne creadă sau să coopereze.
Bine, e rândul meu.
Locuiesc în Medford, Massachusetts.
Lucrez la compania de gaze, mă asigur că nu sar în aer casele și apartamentele.
Sunt singur... Dacă vă vine să credeți.
Am făcut pârnaie...
Cum se spune.
Am făcut multe...
Chestii dubioase când eram tânăr și prost.
Dar acum sunt mult mai bine.
Tata mă rupea în bătaie, cum m-a bătut și Andrew.
Aș vrea să mă pot întoarce în timp, să-i dau variantei mele din copilărie chestia asta.
Pot să vorbesc eu acum?
- Sper să nu vă derutez. - Stai puțin!
Înțelegem că faceți parte dintr-un grup și...
Se pare că vreți să îndreptați lucrurile.
- Să ajutați. - Eric...
- Nu încerca să vorbești! - Sunt bine, vreau s-o spun.
Dacă vreți să ne recrutați...
Altfel, de ce vă mai obosiți să vă prezentați, nu?
Dacă vreți să ne schimbați,
să ne faceți altfel,
toate astea...
Nu asta e soluția.
Poate să pună cineva perdeaua pe ușa din spate?
Ce are Eric?
Când suferi o comoție ești foarte sensibil la lumină.
Nu putem face nimic în privința asta.
O să-i fie mai bine dacă se odihnește într-o cameră întunecată.
Nu-l mișcăm până nu le spunem propunerea.
Are nevoie de întuneric zile întregi, nu doar câteva ore.
Nu mă separați de Andrew și Wen!
Să văd ce pot face cu perdeaua.
În fine, eu sunt Adriane.
Am făcut multe, dar acum...
Înainte să vin aici eram bucătăreasă
la un restaurant mexican din Dupont Circle, D.C.
Îmi plăcea să hrănesc oamenii.
Pentru mine nu e doar mâncare.
Doamne, ce mai e?
Am două pisici.
Ți-ar plăcea, Wen. Le cheamă Riff și Raff.
- Îți plac pisicile, Wen? - Nu ești obligată să răspunzi.
Scuze, Wen. Poate-i dau drumul mai târziu.
Lasă perdeaua! E timpul.
Noi patru am venit aici pentru a preîntâmpina apocalipsa.
Noi, adică toți cei din cabana asta, putem s-o împiedicăm.
Dar numai cu ajutorul vostru.
Dacă lumea se sfârșește sau nu depinde doar de voi trei.
Suferi o criză psihologică.
Familia voastră trebuie să sacrifice de bunăvoie...
pe unul dintre voi, ca să prevină apocalipsa.
După ce luați ce știu că e o decizie imposibilă,
trebuie să-l ucideți pe cel ales.
Dacă nu alegeți
sau dacă nu îndepliniți sacrificiul,
lumea se va sfârși.
Voi trei veți trăi,
dar restul omenirii,
șapte miliarde de oameni...
O să piară.
Sunt demenți.
Și o să trăiți suficient ca să fiți martori la grozăvia
sfârșitului lumii.
O să rămâneți să bântuiți
singuri planeta devastată.
Permanent și cosmic singuri.
Leonard...
N-am greșit cu nimic.
Sunt de acord, n-ați greșit cu nimic
ca să meritați povara asta.
Sunteți doar familia aleasă să decidă pentru noi.
N-am venit să vă facem rău.
Dacă voiam să vă facem rău, am fi folosit bandă adezivă, nu funii.
Termină!
Trebuie să înțelegeți că nu putem și n-o să alegem cine să fie sacrificat.
La fel de important e că nu putem acționa în locul vostru.
Nu vă puteți sinucide.
Nu alegem pe nimeni!
Nu sacrificăm pe nimeni. Nici acum, nici altă dată.
Chiar dacă asta înseamnă moartea întregii omeniri?
Da. Chiar dacă aș crede că e în pericol întreaga lume, deși n-o cred...
Asta înseamnă.
Mai bine moare toată lumea de o sută de ori decât să...
Dumnezeule! E o pierdere de timp.
N-o să aleagă niciodată s-o facă.
- Și îi înțeleg. Cine ar alege... - Gura, Redmond!
Scoți pe gură tot ce-ți trece prin cap.
Doamne, am încurcat-o!
Bine...
Trebuie să ascultați și partea asta.
Mi s-a arătat ce se întâmplă dacă alegeți să nu faceți sacrificiul.
Tuturor ni s-a arătat.
Desenam întruna viziunile pe care le avuseserăm.
Credeam că am pățit eu ceva,
dar viziunile erau foarte puternice,
foarte detaliate, foarte realiste.
Sabrina, Adriane și Redmond au avut și ei viziuni.
Asta ne-a adus laolaltă
și ne-a condus la cabana asta.
Nu știm de ce am fost aleși.
Mai întâi, orașele o să se scufunde.
Oceanele o să se umfle,
o să se transforme într-un pumn uriaș
care o să nimicească oamenii și clădirile, târând totul în larg.
Sunteți duși cu capul
dacă voi credeți așa ceva.
Apoi o să se stârnească o molimă cumplită
și oamenii o să se zvârcolească febrili.
Mucozitățile o să le umple plămânii.
E o psihoză! O iluzie!
Ați fost la psiholog? Dați-ne drumul și o să vă ajutăm.
Cerul o să se prăbușească precum niște cioburi de sticlă.
Degetele Domnului o să pârjolească pământul
și întunericul veșnic se va coborî asupra omenirii.
Ai nevoie de ajutor!
Asta o să se întâmple.
Ni s-a arătat că doar sacrificiul vostru poate opri toate astea.
Cine v-a arătat? Ce? Ai un răspuns?
Vorbești ca orice adept al apocalipsei de la orice colț de stradă!
Haide...
Vorbește!
Visele pot avea înțelesuri multiple.
Rolul nostru în viziunile voastre e vag.
De parcă nu știați pe cine veți găsi aici.
De parcă a fost aleatoriu.
N-are logică.
Pentru fiecare refuz,
o să dezlănțuim o molimă pentru păcatele omenirii.
Alegeți?
Stați!
Nu e nevoie să faceți asta.
N-aveți nevoie de lucrurile alea. Ați spus că nu ne puteți face rău.
Ce faci?
Ce faci? Ia mâna de pe ea!
Dă-i drumul!
Wen!
Fugi, Wen!
- Nu pot. - Fugi!
Vă rog! Doamne...
Dați-ne drumul!
Băga-mi-aș!
Mi-e frică.
Uitați-vă la mine!
Nu vă luați privirea de la mine!
O parte a omenirii a fost judecată.
Nu e adevărat. N-o să... Nu!
Poți să te rogi, dacă vrei. N-o să spun nimic.
Dl și dna Brooks?
Da. Soția mea n-a putut veni azi. El e fratele ei.
Spune-mi că nu e o minune.
Bună, tati!
Bună, Wen!
Bună!
Adriane...
Poți să mă ajuți? Adriane!
Da. Ce e?
Ajută-mă să-l scot pe Redmond afară.
Îl acoperim cu o pătură.
Wen, îmi pare rău, dar trebuie să schimb un pic canalul.
Du-te în mă-ta!
Vreau să guști un pic.
Vreau să văd dacă și cuptorul cu aer cald le face...
- Uitați-vă la televizor! - Ca preferatele Americii.
- Nu glumesc... -O să înceapă în curând.
Asta vreau.
Auziți cât de crocant e?
Nu există ceva mai bun.
Și gustul e fantastic.
Pui prăjit fantastic, fără să vă simțiți vinovați.
REPORTAJ SPECIAL
Continuăm să vorbim despre cutremurul
care a avut loc în insulele Aleutine,
acum mai mult de patru ore.
Centrul American de Avertismente pentru Tsunami a emis
o recomandare pentru Columbia Britanică,
Canada și peste 1 500 km de coastă a Pacificului, de-a lungul zonei de nord-vest a SUA,
inclusiv în Seattle și Portland.
Centrul din Pacific de Avertismente pentru Tsunami a emis
cel mai puternic avertisment pentru insulele Hawaii.
- Asta trebuia să vedem? - Licee, malluri și campusuri...
V-am explicat ce se întâmplă dacă nu alegeți.
Moartea lui Redmond va dezlănțui o molimă.
Ascultă-mă! Îmi amintesc, dar asta nu înseamnă nimic.
Nu! Privește!
Știu că n-ar trebui să țip.
Știu că vă e frică de mine, de noi.
Vă rog, priviți!
Un val de 5-6 metri
se îndreaptă spre sud, către insulele Hawaii.
Avem informații că tsunamiul a ajuns pe uscat.
După cum vedeți din imaginile în direct, această stațiune
din Hawaii a fost deja evacuată.
Sistemele de avertizare au permis evacuarea coastelor
și a zonelor de joasă altitudine de pe insulele afectate.
Nu s-au raportat decedați sau răniți.
Măcar eliberați-i pe Eric și pe Wen! Eric a suferit o comoție.
Rămân eu.
Putem vorbi despre ziua judecății sau despre apocalipsă
sau despre evenimentele distructive ale secolului XXI cât vreți voi.
Nu înțeleg, nu e...
Sabrina, uită-te mai departe!
Până vedem ce ne-a fost arătat.
Un al doilea cutremur masiv a lovit în Pacific,
înregistrând 8,6 grade pe scara Richter.
Epicentrul e la doar 110 km de Oregon,
în ceea ce se numește Zona de Subducție Cascadia. E o regiune
în care savanții se tem de multă vreme că o să aibă loc un cutremur catastrofal.
Incredibil!
Asta e. Noi am făcut asta.
- Se întâmplă. - Cutremurul din Aleutine
a declanșat al doilea cutremur,
- care a durat cam cinci minute... - Dumnezeule!
Având în vedere apropierea de epicentru,
oamenii de pe coastă au câteva minute să se adăpostească.
Un tsunami declanșat de un cutremur de o asemenea magnitudine
și atât de aproape de coastă o să fie masiv.
Falezele de 15 metri de-a lungul coastei n-o să fie în siguranță.
Am aflat că tsunamiul a lovit țărmul Oregonului.
Avem imagini de acum câteva minute, din Cannon Beach.
Doamne! Asta am văzut.
- Sunt aceleași stânci. - Le-am văzut și eu.
Wen...
Du-te în camera ta până te chem eu!
Nu era nevoie să vadă și ea asta.
Mâine-dimineață puteți lua decizia
diificilă și altruistă de a vă sacrifica și a salva lumea
sau puteți alege iar
să lăsați să mai treacă un minut către întunericul veșnic.
Pentru restul zilei de azi și la noapte
o să ne ocupăm de nevoile voastre, în limitele bunului-simț.
Altfel, vă lăsăm să reflectați
și să discutați.
- V-am spus. - Trebuie să ne credeți.
Nu contează dacă vă credem nebunia.
Răspunsul e același.
N-au decât să moară toți oamenii! Am dreptate, Eric?
Eric?
Te simți bine?
Da.
Am nevoie de o clipă.
MELODIILE LUI ERIC
Am o surpriză pentru voi.
- Ce o să fie? - O surpriză?
Sunteți gata?
Da!
Cântăm și noi?
- Sigur că da! - Așa cred.
- Nu știu... - Să fiu cu tine e lucrul meu preferat
Abia aștept să te văd iar
Acum vine. Sunteți gata?
Vreau să-mi pun pantofii de dans
Ca să dansez cu tine
Vreau să-mi pun
Pantofii de dans
Ca să dansez cu tine
Vreau să dansăm până în zori
Locul ăsta...
Exceptând faptul că drumul principal e cam departe,
sunt impresionat.
Bine.
- Wen, ia-ți geanta! - Wen?
Haide!
Wen, vino să vezi ce priveliște! E mai tare decât pe site.
Câte lăcuste ai prins?
Doar una până acum. O cheamă Liv.
- Ai văzut vreun urs? - Andrew, nu începe!
Dacă glumim, n-o să ia pericolul în serios.
Nu lăsăm gunoaiele afară, o să fie în regulă.
Wen, arată-i lui tati Eric fața ta de urs înfricoșător.
Doamne! Wen, fugi!
Wenling, nu te apropia prea mult, s-ar putea să fie cuie ruginite în doc.
Încetează cu cuiele ruginite! Am avut noroc cu locul ăsta.
Veniți în apă! Hai, Wen!
Haide!
- Vin! - Hai, Eric!
Intră! Haide...
O clipă!
- Vin spre voi! - Da!
- Era rece aici! - Ce bine înoți!
Apăs un pic.
Ți-am spus că sunt asistentă.
Poate că nu crezi încă treburile cu sfârșitul lumii, dar ai încredere măcar în privința asta.
Niciunul dintre noi nu-și dorea asta.
Vrem să ai mintea limpede.
Ai de luat o decizie important.
Mă crezi o obsedată religioasă, nu?
Și eu aș spune la fel.
Dar n-am mai fost la biserică de când eram mică și mă obliga bunica.
Chestiile religioase mi se păreau depășite
și plictisitoare, din alte vremuri, când oamenii se temeau și de umbra lor.
Apoi au început viziunile.
La început nu le-am crezut nici eu.
Dar o să crezi.
Când eram mică, tata spunea:
"Ai încredere în ceva mai măreț decât tine!"
A devenit mantra mea
în ultimele zile.
Am spus-o când am avut viziunile.
Am spus-o când mi-am făcut arma exact așa cum mi-a fost arătată.
Am spus-o iar și iar, în timp ce treceam pe lângă rampele de pe autostradă.
Am spus-o când am ajuns pe pasarelă și i-am văzut pe ceilalți.
Eram îmbrăcați exact cum văzuserăm în viziuni.
Atunci am știut că nu sunt singură.
Și că toate astea...
Sunt adevărate.
Și-ți spun și ție, Eric,
trebuie să ai încredere în ceva mai măreț decâ tine.
Poate că nu vrei s-o crezi, dar suntem toți în aceeași tabără.
Eu sunt în tabăra familiei mele.
Eric!
Chiar te simți bine?
Încă îmi țiuie urechile, dar văd bine.
Știi că primul cutremur a avut loc acum patru ore, nu?
Înainte să vină ei.
Leonard s-a uitat la ceas de o mulțime de ori.
Și-au ales special momentul.
Știu.
Nu vreau să...
Nu vreau să te sperii.
Mă bănuiești că i-am crezut?
Nu.
Nu, doar că...
Te-ai lovit la cap. Vreau să mă asigur că gândești limpede.
Să nu te lași manipulat.
Te iau pe tine separat și încearcă să te convingă...
Nu-i cred.
Încerc să-mi păstrez cumpătul.
N-o să meargă. N-o să ne creadă.
Trebuie să credem în ce facem, în obiectivul nostru.
I-ai văzut fața lui Redmond?
Ce nebunie!
Spune-le tot ce trebuie, convinge-i!
Wen!
Nu!
Mă tem că regula e că nimeni n-are voie să plece.
- Încercai să evadezi? - Las-o în pace!
Eu i-am spus să fugă.
Ești speriată, Wen.
Toți suntem.
O să ne puneți să alegem iar.
Nu-i asculta, Wen!
Ne-au ales special.
Am fost o țintă de la bun început.
Știam eu că-l recunosc.
Redmond...
E tipul de la bar.
Poftim?
- Ești sigur? - Ce tip de la bar?
Andrew a fost atacat de un bărbat într-un bar din Boston, cu ani în urmă.
Individul a făcut un pic de pușcărie.
- Dar îl chema O'Bannon. - El e!
S-a mai îngrășat, barba arăta altfel, dar el e.
- Îl chema Redmond. - Nu știm nimic despre el, Leonard.
- L-am văzut prima oară la lac. - Încetează cu prostiile!
E o escrocherie dementă, vreți să ne convingeți să ne facem rău.
- Nu-i adevărat. - Nu știm de ce suntem aici.
E o coincidență
că cel care m-a atacat și din cauza căruia am făcut ani de terapie e cu voi?
Aduceți-i portofelul! Vă demonstrez că nu-l cheamă Redmond.
- Nu facem asta. - De ce?
Pentru că nu contează cum îl cheamă. Toți am avut viziuni.
Trebuie să fie precis! Totul trebuie să fie la fix.
Nu el ne-a spus despre cabană pe forum?
- Și apoi toți am avut viziuni cu cabana? - Nu știu.
Nu, mai întâi au fost viziunile.
Forum?
Nu ne îndoim de misiunea noastră.
Culcați-vă!
O să răsară soarele
poate pentru ultima oară pentru noi toți.
Premisa escrocheriei voastre e eronată.
Sunt avocat pentru drepturile omului, Leonard.
Ce-ar fi să-ți arăt fotografii cu copii
toturați, uciși, aruncați în mormane?
Vrei să susții că omenirea merită să dăinuie? Nicio șansă!
Asta e o fotografie cu unii dintre copiii pe care-i antrenez.
Anul ăsta, băieții au avut un palmares de 3-8.
Fetele, de 5-6. Nu suntem foarte buni.
Dacă i-ai putea auzi râzând, ai înțelege de ce sunt aici.
Poate dormiți mai bine dacă vă puteți vedea.
Îți place?
Vino la restaurant!
Pot să gătesc tot felul de burrito pentru micul-dejun.
Se spune că, dacă știi să faci un ou ca lumea,
poți să faci orice.
Eric...
Legăturile mele s-au slăbit.
Trebuie să ajung la portbagaj.
Ești foarte politicoasă.
Ești un om bun.
Bine.
V-ați cunoscut pe un forum, da?
E o amăgire împărtășită.
E o criză medicală tipică pentru secolul XXI.
E reală.
V-ați întărit singuri credințele.
Ați intrat pe net și ați găsit oameni
care au avut viziuni aleatorii și le-ați luat drept dovezi.
Îl mai știți pe tipul care a împușcat trei oameni într-o bază din Louisiana?
Și el era într-un grup pe net, ca și voi.
Postau clipuri în care spuneau că guvernul din umbră îi urmărește
și folosește arme de control al minții, în tentativa de a le distruge viețile.
Ne-am găsit pe net fiindcă am spus că am avut același viziuni.
Mai știi ce ai făcut de Ziua Recunoștinței?
Am hotărât să ne întâlnim pe malul lacului.
Începi iar dacă îți fac semn cu capul.
Să continuăm!
Aveți posibilitatea să alegeți.
Nu vreau să vă grăbesc,
dar o să vă solicităm decizia rapid.
O să fiu sinceră.
Eu urmez.
Mă bazez pe tine.
Ești ultima mea speranță.
Adriane...
Poți să pleci în clipa asta.
Pleacă și o să vezi că nu se va întâmpla nimic.
Nu ne putem opri până nu luați o decizie. N-ați înțeles nici până acum?
Crezi că eu vreau să fiu aici?
Sunt o simplă bucătăreasă.
Nu v-am spus până acum, dar am un fiu.
Nu voiam să-i rostesc numele, dar la asta s-a ajuns.
Vă implor să faceți ce trebuie, altfel, fiul meu o să moară.
În ultimele zile l-am văzut murind iar și iar.
Mi-am văzut băiețelul arzând de viu, în timp ce eu îl țineam în brațe.
Totul ardea.
Nu pot să-i uit strigătele.
Nici măcar acum.
Sunt mamă.
Crede-mă când îți spun că se întâmplă. Și depinde de voi.
- Ce anume ați văzut? - Nu mai vorbi cu el!
Nu vă crede. Niciunul dintre noi nu vă crede.
Să expire timpul! Nu facem ce ne cereți.
Îl cheamă Charlie.
Îi plac clătitele.
Foarte bine.
Închide ochii și acoperă-ți urechile!
Nu e nevoie să faceți asta.
Trăiți o psihoză.
Faceți parte dintr-o sectă sinucigașă. Nu vă dați seama?
Opriți-vă, vă rog!
O parte a omenirii a fost judecată.
O duc dincolo, să nu trebuiască s-o vadă.
Sute de mii de oameni o să moară acum.
Am dezlănțuit a doua molimă.
Prostii!
Sabrina, dă drumul la televizor, te rog!
Avem noutăți legate de noul virus X-9,
care se dovedește fatal la copii.
Virusul X-9 e foarte contagios între copii de maximum 10 ani.
Epidemiile par să pornească din trei locuri distincte.
Din Cape Town, Suffolk, Anglia, și de lângă Nashville, Tennessee.
Deja s-a instaurat carantina în aceste zone,
numărul victimelor crescând împreună cu teama pentru siguranța celor infectați.
Numeroase școli publice și-au suspendat cursurile,
unele fiind transformate în centre improvizate de carantină.
Există speranță că virusul va fi izolat la acele zone geografice...
- Cred că am văzut ceva, Andrew. - Comunitățile sunt în carantină.
Ce vrei să spui?
Cred că am văzut o persoană sau o siluetă.
Oprește televizorul!
Unde ai văzut o siluetă?
În lumina din spatele tău, în reflexia din oglindă.
Când stăteai în spatele lui Redmond.
Chiar înainte să-l lovești.
Eric, uită-te la mine!
Ai suferit o comoție gravă. Ți-a spus și ea că o să fii sensibil la lumină.
Suntem supuși unui stres uriaș.
Ascultă ce-ți spun!
Inspiră o clipă!
Citesc despre noile cazuri de X-9 de luni întregi. Știi asta.
Nu e o molimă. E un reportaj de știri.
Știau de asta dinainte să vină.
Și au introdus boala în povestea lor.
Iar tipul ăsta s-a uitat la ceas
- toată dimineața, ca și ieri. - Haide, Andrew!
Toți patru aveți ceasuri. Dar ați apărut aici din întâmplare?
Nu, știați că veniți în cabana asta unde nu există semnal de mobil.
Ai văzut burtiera? Nu e în direct, e înregistrat. E o emisiune.
Leonard, Sabrina...
Toți știau că o să fie emisiunea despre X-9 și la ce oră.
- Andrew, virusul se va răspândi peste tot. - E o emisiune înregistrată!
Știau că emisiunea cu virusul o să fie la ora asta.
Așa cum știau că cutremurul din Alaska
și avertismentul de tsunami se petrecuseră înainte să ajungă ei aici.
Acum am mintea limpede.
Mereu împreună.
De acum înainte nu mai vorbiți cu el, ci cu mine.
Vreau să mă uit la "Paddington și Chloe" acum!
Wen!
Vreau să mă uit la desene animate!
Wen, o să numărăm de la cinci la unu.
- N-o să mai țipăm. - Vreau să văd acum!
- Wen! Cinci, patru... - Vreau să văd "Paddington și Chloe" acum !
Încă o dată. Wen, respiră adânc!
- Cinci, patru, trei... - Vreau să văd "Paddington și Chloe" acum!
- Lăsați-mi familia în pace, rataților! - Eric!
- Oprește-te, te rog! - Încetează!
- E tatăl meu. - Avem nevoie de tine.
Nu vă cred!
- Te rog, oprește-te! - Nu, lăsați-mă!
Nu te uita la mine!
- Nu te uita la fiica mea! - Nu înțelegi...
- Nu te cred! - ... ce faci. Te rog!
Nu!
Nu cred nicio vorbă. Du-te naibii!
Andrew!
Te-am lovit în genunchi ca să nu fugi.
Facem triajul, ca la urgențe.
Trebuie să decidem să salvăm cât mai multe vieți.
Trebuie să ne ajutăm reciproc.
Deschide! Andrew, ascultă-mă!
Andrew!
Haide!
Te rog, ieși!
Haide!
Nu te apropia de mine!
Nu te apropia, te ucid!
Te rog, încetează!
Lasă ce voiai să iei, dă-te jos din mașină și intră în casă!
Nu vreau să te rănesc!
Întoarce-te în casă!
Acum! N-avem timp de așa ceva! Te rog!
Andrew, ascultă!
Ascultă bine, jigodie nebună!
Lasă aia jos și pleacă!
Bine.
- Înapoi! - Bine.
Nu te opri!
- Bine... - Mișcă!
Respiră!
Oprește-te!
Băga-mi-aș!
Nu te apropia!
Cred că ați fost aleși pentru că iubirea din familia asta e pură.
Știu că ați îndurat multe și oamenii n-au fost drepți cu voi.
Aruncă arma și pleacă de lângă Eric!
Altfel o să vezi că am fost ales să-ți înfig un glonț în cap.
Aruncă arma, Leonard, altfel, te ucid!
Ne condamni pe toți, Andrew.
- Pe soțul tău, pe fiica ta... - M-am săturat de tine!
Nu mai ascult nicio vorbă!
E timpul pentru următorul sacrificiu.
Sunteți dispuși să faceți un sacrificiu?
Ești nebun.
Îmi iau familia
și plec.
Andrew!
Ești temperamental.
Nu la modul înfricoșător, dar...
Ai furia asta.
Ești înțepat.
Ești în stare să strici distracția în orice situație.
Am spus să nu generalizăm.
Iartă-mă!
Strici distracția în unele situații.
- Accept asta. - Nu e o listă rea.
Cred că cei mai mulți părinți au liste mai rele.
Nu pot să cred că facem asta!
Niciodată, pentru nicio secundă din viața mea,
nu m-am îndoit că te iubesc.
Copilul o să fie copleșit de iubire.
Cum poți să spui așa ceva din senin?
Puteți să vorbiți mai încet?
- Vorbeam prea tare? - Încerc să beau ceva cu prietenii mei.
Vorbeam prea tare?
Asta e?
Du-te înapoi la locul tău, bețivule!
Du-te dracului!
- N-ar trebui să-i provoci. - Nu l-am provocat...
Doamne! Ce naiba?
Ce naiba? Andrew, ești teafăr?
Andrew. Doamne! Ce mama mă-sii?
Să cheme cineva o ambulanță!
Andrew, uită-te la mine!
Uită-te la mine! Te simți bine? Deschide ochii!
Mă auzi? Andrew!
Avem aici un HK P30.
Fabricație germană, foarte ușor, foarte manevrabil.
E bun pentru orice situație. Îl poți purta la tine, îți poți proteja casa.
Dă-i dracului, nu?
Îl iau.
Nu, Leonard!
Sunteți dispuși să faceți un sacrificiu?
Ajunge, ticălosule!
O parte a omenirii a fost judecată.
Noi patru nu putem lua decizia asta.
- Trebuie să fie alegerea voastră. - Ține-ți gura!
Stai cu ochii pe Leonard!
Strigă dacă face ceva!
Îl cheamă O'Bannon.
- Au venit să ne tortureze. - Nu știm de ce am fost aleși.
Încetează cu minciunile!
Povestea voastră e falsă și ne-ați ales special!
Mereu caut motivul, Leonard.
Un bigot nebun cunoaște un barman undeva
și împreună găsesc o femeie cu vederi religioase extremiste, dintr-un orășel mic.
- Nu-i adevărat. - Apoi le iese în cale
o tânără care poate fi convinsă de orice.
N-am crezut nicio secundă că Adriane are un copil, Leonard!
Eu nu sunt criminal, ca voi. Așa că o să te încui în baie.
Ne-au tăiat roțile,
dar trebuie să fi venit cu o camionetă sau o mașină.
- Trebuie să ajungem la mașina aia. - Te înșeli în privința noastră.
Treci în baie, Leonard!
Și fii sigur că te omor dacă mă obligi.
- Trebuie să legăm ceva de clanță. - Veioza.
Haide!
A spart fereastra.
A scăpat!
O să vină după noi.
O să ajungă la mașină înaintea noastră.
Dacă e liber, ne face rău. Trebuie să ne asigurăm că e în baie.
Leonard...
Dacă deschid ușa și te văd, te împușc.
Leonard!
Băga-mi-aș!
- Parcă ziceai că nu ne omori. - Nu vă omor.
Dar pot să te împușc în picior ca să nu pleci din cabană.
Dă drumul la televizor, dacă vrei să te convingi.
O să vezi că s-a întâmplat tot ce spuneam.
- N-o să facă nimeni ce... - ... imagini terifiante, vedem
încă un avion de pasageri prăbușindu-se la sol.
Eric, ce faci?
De ce l-ai pornit?
Guverne locale și internaționale încearcă să afle
dacă există vreo legătură între accidente.
Încă n-am aflat numărul morților
și n-am primit nicio declarație de la companiile aeriene.
MAI MULTE PROBLEME ALE AVIOANELOR PROVOACĂ O TRAGEDIE GLOBALĂ
Ai spus că nu e ceva real.
"Cerul o să se prăbușească precum niște cioburi de sticlă."
"Degetele Domnului o să pârjolească pământul"
"și întunericul veșnic se va coborî asupra omenirii."
Ni se confirmă
că peste 700 de avioane s-au prăbușit fără avertisment,
fără să emită semnale de SOS,
existând tot mai multe temeri și speculații că ar putea fi vorba
de un atac cibernetic coordonat...
Teroriștii n-au nicio legătură cu treaba asta.
Am mai auzit asta.
TSA încă n-a emis nicio declarație. Aeroporturi
din întreaga lume anulează zboruri...
"E greu..."
- "Scuzați-mă!" - Scuzați-mă!
"E greu să descriu imaginile pe care le vedem."
"Ne umplu de neliniște și groază."
"Suntem martorii unei tragedii colective"
"de neconceput cu câteva clipe înainte."
"Aflăm că mai multe..."
De unde dracu' știai ce o să spună?
E o televiziune cu circuit închis. Voi ați pus înregistrarea?
Poate că adevărul e
că sfârșitul a început înainte să ajungem la cabană.
Și ce vedem acum nu sunt artificiile.
Ci doar ultimele scântei.
Nu știu ce se petrece aici,
dar unde sunt cheile camionetei cu care ați venit?
- Andrew! - Îmi iau familia și plecăm.
Chiar crezi că tot ce s-a întâmplat azi,
tot ce am văzut...
- Chiar crezi că e doar o coincidență? - Da.
Cred că e o coincidență.
O coincidență oribilă, inexplicabilă.
Sau e un truc. Trebuie să cred asta!
Deja nu mai crezi asta.
Știu când cineva minte.
Eric...
Să mergem!
Să plecăm de aici și să nu ne mai întoarcem!
Nu-l mai asculta pe Leonard!
Puteți să veniți pe verandă?
Vreau să fac ultima parte afară.
Ce faci cu ăla, Leonard?
După ce mor, o să mai aveți doar câteva minute să opriți nenorocirea.
După aceea va fi prea târziu.
- O să moară toți copiii? - Wen, ia-ți muzica și căștile
și du-te în căsuța din copac!
Ascultă muzică până vine unul dintre noi după tine.
Fă ce spune tăticul, bine?
- Te iubesc, puișor! - Și eu te iubesc!
Du-te!
Nouă nu o să ni se întâmple nimic.
O să fie bine.
Cel mai rău lucru la viziuni erau țipetele.
Îi auzeam pe toți țipând.
După ce s-au terminat viziunile, am știut că țipetele
o să continue.
Știți ce-mi plăcea cel mai mult când le predam copiilor?
Că ei cred tot ce le spui.
Așa că trebuie să fii atent.
Spune doar ce știi sigur că e adevărat.
E o mare răspundere.
Poate că unul dintre elevii mei o să facă ceva măreț.
Ce ziceți?
Vă rog...
Noii mei prieteni...
Eric, Andrew...
Vreți să faceți o alegere și să salvați lumea?
Toată omenirea a fost judecată.
Andrew...
A spus că mai avem câteva minute.
- Eric... - Era ceva în lumină.
O siluetă.
Acum o simt.
Te cred.
Hai să plecăm noi trei!
Poate că așa a fost întotdeauna.
Poate că de-a lungul timpului au fost familii care au hotărât.
Atunci, să străbatem Pământul.
- Noi trei. - Ce viață ar fi asta pentru Wen?
Andrew, n-a fost o invazie.
N-am fost țintele lor.
Au venit să petreacă timp cu noi,
ca să-i cunoaștem.
Ne amintesc de toate aspectele omenirii.
Redmond, răutate.
Adriane, ocrotitoare.
Sabrina, vindecătoare.
Leonard, îndrumare.
Sunt cei patru călăreți ai Apocalipsei.
Cred că trebuia să-i vedem murind, să le simțim pierderea.
De ce noi?
Nu suntem cu nimic speciali.
Pentru că știu ce am simțit când am văzut-o pe Wen în orfelinat
și când am fost toți pentru prima oară.
E decizia noastră.
E decizia noastră?
Trebuie să renunțăm la iubirea noastră pentru ei?
E un sacrificiu, Andrew.
Arătăm că suntem dispuși să renunțăm la ceva minunat pentru noi ca să-i salvăm pe ceilalți.
N-o merită!
Ne urăsc! Urăsc faptul că existăm!
Sunt speriați, ca noi toți.
Sunt monștri! Distrug tot.
- Își fac rău între ei. - Nu ești doar acuzatorul.
Știi că sunt și lucruri care merită apărate. De asta ești furios, Andrew.
- Omoară-mă! - Nu, scumpule.
Timpul trece.
Poate chiar am văzut o siluetă, poate am inventat-o.
Dar asta îmi oferă liniște, mintea mea și-a găsit adevărul.
N-o să mă tem.
Trebuie să o faci acum. Nu mai e timp!
- Nu cred în ei, Eric. - Eu cred.
Fă-o cât am cel mai frumos gând, ca să rămân
cu sentimentul ăsta în inimă când mă duc acolo unde o fi să ajung.
- A venit clipa, o simt. - Omoară-mă, Eric, te rog!
Te rog!
Mă gândesc la fiica noastră în viitor.
Și-și trăiește viața pe care și-o dorea.
Are propriul cabinet.
Tu-i ești alături.
Încuiați cabinetul pentru că ieșiți la cină.
E exact cum am sperat.
Încă are râsul ăla nebun.
Încă pune întrebări despre orice.
A găsit pe cineva care o iubește
și pe care-l iubește la fel de mult.
La fel ca tații ei.
Eric!
Tati Eric a salvat pe toată lumea?
Am oprit totul la timp?
E un bistrou acolo.
N-am putut decât să ne urcăm pe acoperiș, prin fereastra de la etaj
dar nivelul apei continua să urce.
Nu ne auzea nimeni.
Stăteam pe acoperiș cu fiicele mele
și credeam că s-a terminat.
Două dintre fetele mele nu știu să înoate.
Dar apa n-a mai crescut.
Dați-l pe celălalt canal!
Ultimele avioane din Australia și Rusia au aterizat cu bine.
Familiile se grăbesc spre aeroport, căutându-i pe cei dragi.
În acest haos sunt scene emoționante...
Adunam cadavrele în parcare,
pentru că nu mai era loc. Ultima oră
a fost prima după foarte multe altele, în care n-am avut un deces la ATI.
Începem a doua oră fără decese.
Știu.
Te iubesc mult!
O să fie bine.
Fulgerele apărute brusc,
care au dat foc mai multor zone, n-au mai revenit.
Deși multe incendii încă n-au fost stinse
și daunele în zonele urbane și rurale
din întreaga Mare Britanie sunt uriașe și încă n-au fost stabilite,
ce a fost mai rău...
CENTRUL COMUNITAR EVERMORE CAMPIONATUL DE DESENE LEONARD BROCHT
SABRINA GITTINS ASISTENTĂ MEDICALĂ
CABANA DE LA CAPĂTUL LUMII
Traducerea și adaptarea ROBERT CIUBOTARU