זו תינוקת חמודה מאוד, בריאן. מאיפה בא השם סאטן?
הדרך הלבנה והגדולה.
אף פעם אין לי מושג על מה אתה מדבר,
- אבל אתה נראה מאושר, אז אני מאושר. - אני ממש לא מאושר.
בסדר, אל תביטו בו.
- הוא מנסה לגרום לנו לשאול למה. - כן.
למה? כי צ'רלי נוסע לשלושה חודשים
ואצטרך להיות אב יחידני.
אין צורך לכנות אותי גיבור.
איש לא התכוון לעשות זאת.
תראה את הפרצוף הזה.
את כזו יפה.
את לא צריכה ללמוד או לפתח אישיות. שום דבר.
היא קטנה הרבה יותר משג'ימי היה.
הראש שלו היה גדול עד כדי כך שעד גיל עשר, בכל פעם שהוא הסתובב מהר מדי
הוא מעד.
שמישהו אחר ישתף בבקשה.
תיהנה מהגיל הזה כל עוד אתה יכול, בריאן.
הם גדלים מהר.
אני לא מאמין שהיא מסיימת את הלימודים.
אני לא מאמין שהוא עדיין מעמיד פנים שיגיע.
תשמע, אני גדלתי עם אבא כזה.
רדוד, אבל מקסים מאוד.
אז לא מרושע באופן גלוי,
אבל גרם לי להרגיש חרא כל הזמן.
את רואה אותי.
נכון.
- אבל אתה מוחץ אותי. - כן.
שנשמור את זה לסופי?
זה לא עבד.
אוי, לא.
אתה בסדר?
- עוד לא. - בסדר.
בסדר, אז מי רוצה להתחיל?
אני אתחיל. שון מניאק.
מפתיע אותי שהוא כאן בכלל
ולא מתראיין לקבוצת תמיכה יוקרתית יותר.
זכיתי בהזדמנות לעבוד במסעדה, אז אני נאלץ לסגור את המשאית.
ולנטוש אותי כמו פאקינג פראייר.
אלוהים.
בסדר, תירגעו. זה לא "המופע של ג'רי ספרינגר".
- מה זה? - אלוהים, וואו,
שכחתי שאני מבוגרת מכם.
זה היה מעין קרנבל של אנשים עם מחלות נפש
שילדים נהגו לצפות בו כשלא הלכו לבית הספר כי היו חולים.
זה היה רעיל ואלים
ואני מתגעגעת לזה מאוד.
חורחה…
אני מבינה שאתה כועס על ההתנהגות המלוכלכת לכאורה של שון.
אבל מה דעתך שנדבר על הרגשות שלך ונפתור את זה?
אני יודע איך לפתור את זה.
בסדר, חברים, לא כך אנחנו פותרים בעיות.
בחייך, בנאדם.
פשוט דבר איתי.
- לך תזדיין. - חורחה, אל תעשה את זה.
בום!
למה זה תמיד בשיניים?
זה לא כואב.
אני חושב שזו מלאכותית.
חתמתם על טופסי ויתור, נכון?
כל הילדים הבוגרים שלנו תחת גג אחד.
אני מלא בהכרת תודה.
אנחנו עשירים
באהבה ובמשפחה.
למה דרק נרגש כל כך?
הוא מתנהג כך מאז הניתוח שלו.
- בסדר. - מה אוכל לומר?
החיים קצרים.
אני רוצה להתענג על כל רגע. כולנו צריכים לעשות זאת.
מתיו, על מה אתה מתענג?
האמת היא שעסק הנעליים שלי די נותן בראש.
חסכתי מספיק כדי לשכור דירה משלי
עם החברים שלי פין וליאו.
וג'ק.
וארבעה זרים.
כמה חדרי שינה יש לכם?
- שניים. - תיפרד מאוננות, אחי.
כן, מצאנו שיטה בשביל זה.
לו"ז אוננות. נחמד.
זו תקשורת טובה.
תבינו, כך מתפתחות חברות.
- אליס. - היי.
בקרוב תחווי רגש ששווה התענגות.
סיום הלימודים. איך את מרגישה?
מוכנה לסיים עם זה.
אני לא יודעת אם אתה יודע, אבל התיכון לא היה החוויה הכי טובה בעולם בשבילי.
את עושה צחוק?
את מושכת, את חכמה,
כולם אוהבים אותך…
בגלל אימא שלך.
ילדה מסכנה ללא אם.
דרק, לא.
כן, היא… אין לה אימא.
הייתי שמחה לקראת טקס סיום הלימודים, אבל החבר שלי מסרב לשבת עם אימא שלי.
היא שולחת ידיים.
זה קרה פעם אחת והיא חשבה שגנבת לה את הוופורייזר.
היא פתחה לי את הרוכסן.
- שמע, נורמלי… - כן.
שהיא רוצה להכיר אותך טוב יותר.
כלומר, תתאפס.
תראה את ויל ואפילו את מתיו.
אתה מתיו החדש.
זה גרוע למותג שלך.
אתה יכול לחזור לגור למעלה.
החברה של ויל בהיריון.
- אתה רציני? - מה?
בחייך, אחי, זה היה ספוג.
מסווג.
זה מה שאמרתי.
אני הולכת.
אני באמת צריכה ללכת, אבל הייתי אומרת זאת בכל מקרה.
בסדר, תרימו את היד אם חשבתם שזה יקרה לי קודם.
אני עדיין לא מאמין שפול עוזב.
פול, מה המצב, בנאדם?
אני הולך לאכול חטיף חלבונים.
- גדול, בנאדם. - יופי של עדכון.
רדו ממני.
- וואו. - הוא נראה עצוב פחות ממני.
כן, אתגעגע לריח של זקן רגזן כאן.
אפשר להפוך את המשרד שלו למוזיאון פול.
קבוצות מבתי ספר יבואו.
דיסני יעשו ממנו בובה אנימטרונית
שתגיד דברים כמו, "ראו, הכלים,
ועל יבש. על יבש".
היי. פול לא אמר לך?
- מה? - בסדר.
אפשר לומר שפול נתן לי את הבניין כדי שאשתמש בו למרכז הטראומה שלי.
בעצם, אשכור אותו ממנו בדולר.
אפילו שסביר להניח שלא אשלם כי אין לו ונמו.
אז כן, זה בעצם בחינם.
אלא אם כן הוא יוריד ונמו.
והוא לא יעשה זאת, אז זה בהחלט בחינם.
- הוא נתן לך את כל הבניין? - כן.
- זה פאקינג אדיר. - באמת?
פול ואני דיברנו על זה לפני שנים. אני לא מעוניין לנהל עסק.
אני רק רוצה להיות מסוגל להמשיך לפגוש את המטופלים שלי.
אני יכול לעשות את זה בכל מקום.
בעצם, אני ממילא עושה את זה בכל מקום.
שמעי, זה החלום שלך.
זה יהיה פרק חדש מגניב מאוד למקום הזה.
תודה, ג'ימי.
זה משמח אותי מאוד.
כלומר מאוד-מאוד-מאוד.
אפשר ליצור בובת פול אנימטרונית בכל זאת?
אני חושבת שאנחנו חייבים.
"הב. למה אני בובה, ג'ימי?"
מכאן. היי, פול.
אני לא מאמינה שזה קורה.
זה כמו מולטיוורס משלי.
- סבא שמח, תכיר את סבא זעוף. - מי הוא מי?
- אני חושבת שאתה יודע. - אין לי בעיה עם אף אחד מהם.
- רנדי. - פול.
- תודה. - סיפרתי לו
כמה תמכת בי בשנים האחרונות
וחשבתי שיהיה נחמד אם תכירו.
- אלך לקרוא לאבא. - בסדר.
- ילדה נפלאה. - אין כמוה.
היא אמרה שנהגת להיפגש איתה בפארק בתמורה לממתקים?
זה נשמע דוחה יותר משזה היה באמת.
שמע, אני חייב לומר שאני מעריך מאוד את העובדה
שתמכת בה אחרי שטיה נפטרה.
הייתי רוצה להיות יותר בסביבה.
אני מניח שגם לך לא היה קל.
אני יודע שקשה להתמודד עם אנשים באבל.
כן. זה…
טוב, זה המצב, נכון?
אם אני מעורר בך אי נוחות, אתה יכול לשנות נושא.
תודה על ההוראות.
- אתה מנגן בגיטרה? - לא.
בסדר, אפס מאחת.
מקום נחמד. לא ידעתי שרווחי כל כך לפטפט.
ג'ימי בטח טוב בזה.
הוא ירש את זה מאימא שלו.
גם היא הייתה טיפוס ברברן ורגשן.
הבן שלך הוא פסיכולוג מצוין.
אני שמח לשמוע.
- יש לך חטיפי חלבונים. - רוצה אחד?
- לא. - תראו את מי מצאתי.
וואו, חשבתי שאני מריחה בגדים מנמל תעופה.
הנה רנדי הגדול.
גבי.
- כוס השוקו הלוהט הגדולה שלי. - ועוד איך.
לי את לא מרשה לקרוא לך בשם שמופיעה בו המילה שוקו.
כי אני אוהבת שמבוגרים אומרים שאני לוהטת.
בולשיט.
היי.
אני לא זוכר פעם אחת
שבה התחברתי עם אבא שלי ברמה הרגשית.
אבא שלי השתכר פעם,
העיר אותי באמצע הלילה,
נעל אותי במרתף ואמר שהוא עומד להצית את הבית.
- בסדר, ניצחת באבות גרועים. - תודה.
נראה שאליס מחבבת אותו מאוד.
כן, אתה יודע.
היא לא יודעת שהוא עומד להיעלם לה
כמו שנעלם לי כשהייתי ילד.
דיברת איתו על זה אי פעם?
אתה לא יכול לכעוס על מישהו שהוא לא משנה את ההתנהגות שלו
אם לא היה לך האומץ להגיד לו מה אתה מרגיש.
אני יודע, פול. אבל מה הטעם אם הוא לא ישתנה?
אנשים לא נוטים להשתנות.
אבל אז אתה יכול לכעוס ופאקינג להיכנס בהם.
זה היה על קצה הלשון שלי המון פעמים.
אני סתם נמושה?
שמע,
אתה יודע מה דעתי על דברים כאלה.
אתה לא תעשה את זה כדי לשנות אותו.
אלא כדי להוריד מעל עצמך את העול.
לא קל לשאת עול כזה
וחרא רעיל כזה נוהג לצוף בסופו של דבר.
הוא לא הגיע גם לטקס סיום הלימודים שלי.
אבא שלי גרם לי פעם להילחם בכלב שנשך אותי.
זו הסיבה שאתה אומר "הב".
דיברנו על כל האפשרויות שלנו
ואנחנו מתכוונים לשמור את התינוק.
אתם בכלל רציניים זה כלפי זה?
אתם מתכוונים להישאר יחד לעד?
שמעי, עוד לא עשינו השקה רשמית,
אבל קרם האקזמה שלה נמצא אצלי.
כן. זה נכון.
אפילו עוד לא התארחת אצלנו לקפה ואסלה, פייטון.
אני לא מבינה מה זה.
זה מסמל שאומצת על ידי המשפחה הזו באמת.
ואני באה לכאן המון ל-ק' ו-א'.
ק' ו-א', אני מת על זה.
- סאמר. - כן?
את יכולה לקחת את קונור לבלות עם אימא שלך
כדי שיתרגל אליה לפני טקס סיום הלימודים?
- רעיון טוב. - מה?
היא כבר אמורה להיות ערנית.
את אמורה להגן עליי.
איך זה קרה?
לא נזהרתם?
נזהרנו.
נראה שזה פשוט לא עבד.
בחייך.
נאלצתי גם להפסיק לקחת גלולות כי הן השפיעו על מצב הרוח שלי.
הן עושות אותי מרושעת מאוד.
תינוק יעשה אותך מרושעת יותר.
והפטמות שלך יהיו פריכות.
וקשות.
ודוחות במשך שנה.
כמו אבנים קטנות.
של שנינו?
רק של אחת מכם.
כלומר…
איך אתם מתכוונים לפרנס את התינוק?
טוב, סוכני ספורט מרוויחים היטב.
כן, אבל אתה עובד בחדר דואר.
לעת עתה, עד שבינה מלאכותית תיקח את העבודה שלך.
אני יכולה להשתתף במאמטוק.
ולסגור עסקאות עם מותגים.
המון אנשים מתפרנסים כך.
- עד שבינה מלאכותית תתחיל במאמטוק. - תפסיק להגיד בינה מלאכותית.
זה איום קיומי, בייב.
אני רק רוצה ששניכם תדעו שזה יהיה קשה מאוד.
- כלומר, אפילו הלידה עצמה. - זה לא מדאיג אותי
כי אני מתכוונת לעשות לידת מים ללא תרופות בבית.
אוי, לא.
תספרי.
אחת.
שתיים.
כמה זמן היא תספור?
- ללידת מים, כנראה עד 100. - ארבע. חמש.
תודה שלא התחרפנתם לגמרי.
אני מבין שזה בלגן.
כן, זה לא מושלם.
אבל אנחנו אוהבים אותך
ואנחנו נעבור את זה.
כן!
- אין על מה. - תודה.
- אוהב אותך, אימא. - אוהבת אותך.
- אוהב אתכם. - שמור על עצמך. אוהב אותך.
- תנהג בזהירות. - אלוהים אדירים.
יהיה לנו תינוק.
נזכה להיות סבים צעירים.
אלוהים, המון אנשים יטעו ויחשבו שאני האם.
תסכים איתי.
המון אנשים.
- בסדר, בוא נתקשר לכולם. - אקנה כפפת בייסבול.
סרבל!
חדר הכושר שלי גיי מדי.
יש בו שיעור חדש ששמו בוטי גרלנד
שבו עושים כריעות לצלילי שירים של ג'ודי גרלנד.
טיפשי מאוד.
ואפשר לשתות תוך כדי.
חמוד. בסדר, אני בעניין.
כן, מצאתי את המורה שלי לפילאטיס באינטסגרם
והוא חשף שם המון ישבן.
- אנחנו מדברים עליי עכשיו, קלי. - סליחה.
ביקשתי סליחה.
- אתה רוצה לראות אותו. - כן, תביני מהר יותר, קלי.
- היי. - היי.
לאבא יש חדשות טובות.
בעבודה אישרו את הבקשה שלי לדיור משפחתי בנסיעה בטנסי.
אז כולנו יכולים לנסוע יחד.
לא אצטרך להיפרד מכם לשלושה חודשים.
אני מצטער, אני לא יכול לנסוע לזמן רב כל כך, בייב.
גם לי יש עבודה.
- בריאן, אתה לא יכול לעבוד מרחוק? - ברור שאני יכול.
לא הייתי במשרד שלי כבר חודשים. אני חושב שיש מצב שהם עברו למקום אחר,
אבל עבר זמן רב מדי בשביל שאשאל בלי שזה יהיה מוזר.
אני לא מבין למה אתה לא רוצה לנסוע לטנסי.
נשמע שזו תהיה הרפתקה.
אלביס משם.
יש שם מנגל.
וכל מיני דברים גזעניים אחרים.
היי, גנבנו מכם את המנגל?
- ועוד איך. - וואו, באסה.
בחייך. החיים קצרים.
אלוהים אדירים, דרק,
די כבר עם החיים הקצרים שלך.
אני לא רוצה לנסוע לטנסי.
לח שם מדי.
זה רחוק.
חוץ מזה, ידעתם שממפיס
- היא בירת הרצח של הארץ? - באמת?
אני לא יודע, אבל אם כן, לא כך אני רוצה לגלות.
חוץ מזה, איפה אני אמור לקנות בגדים? בוולמארט?
מה אתה מנסה להגיד? זה לא מוולמארט, בנאדם.
- מה? - וואו. תודה לאל שאתה כאן.
בריאן מבריין יותר מהרגיל ונורא לצפות בזה.
מיהרתי לכאן באמצע אזכרה לדוד שלי.
היא לא נגמרה, אבל אמרתם שזה מקרה חירום.
- זה לא. - אוי, לא. אני מצטערת מאוד.
אני עובד עליכם כי התנהגתם מוזר מאוד בטלפון.
- מה קורה? - אני אגיד לך מה קורה.
למתיו יש עבודה במשרה מלאה והוא…
עוזב את הדירה.
וואו. נחמד. לא חשבתי שהוא יצליח.
גם אני לא.
כן. הגמילה לא הסתיימה לגמרי.
אני צריך שמישהו יתקן את העבודה של מתיו.
למשל, את הברז ההפוך בחדר האמבטיה.
- מים יוצאים בכל זאת. - עכשיו זה בידה.
אני רק צריך מישהו שיפקח על התיקונים.
אם אתה יכול לעשות את זה…
אתה יכול לגור כאן בלי שכר דירה.
ומי יודע? אולי עד שאהיה מוכן למכור את הדירה,
אתה תהיה מוכן לקנות אותה.
עם העבודה החדשה והמעולה שלך.
- קדימה. שמע… - בנאדם.
אני יודע שלא היית מוכן בפעם שעברה ו…
זה בסדר אם אתה עדיין לא מוכן.
אני רק צריך שתדע שאני עושה את זה גם למעני.
חשבתי רבות על החיים שלי ועל האדם שאני רוצה להיות.
אדם שתומך ועומד לצד האנשים שהוא אוהב.
אלוהים אדירים, די-טריין.
באתי רק כדי לזקוף זאת לזכות עצמי במקרה שהוא יסכים, עכשיו זה חשוב לי.
כן.
- בסדר, אני בעניין. - גדול!
- בוא לפאפה! - יש!
- יש!
- אני אוהב אותך, בנאדם. - אני אוהב אותך.
- תודה, דרק. - אין על מה.
- לא, בריאן. - בסדר, מספיק.
- בחייך. - זה היה בשבילי.
עשרים ושלוש מתוך 25.
חבטת בכדור כאילו הוא עשה לך משהו רע.
אני אוהב לחשוב שאני שולח אותו למקום טוב יותר.
זה היה רעיון מעולה, ילד.
כן, חשבתי שלא זכינו לבלות זמן רב יחד.
בסדר. אולי כדאי שתתקשר לנאס"א.
- אטיס את הכדור הזה לחלל. - בסדר.
בחייך, ג'ימבו.
כבר חבטת בכדורים מהירים מזה כילד.
זכור מה לימדתי אותך.
תחשוב על מישהו שמרגיז אותך
ואז תדמיין את הפרצוף שלו על הכדור.
זה היה לוהט.
כמו ב-1989 כשסגרת משחק לגיריות.
אתה אוהב את היום ההוא מאוד, מה?
ועוד איך.
זה זיכרון ליבה.
תשמע, אני חושב שטקס סיום הלימודים יהיה זיכרון ליבה כזה של אליס.
בחייך, בוא לא נחזור לזה.
לא בילינו כמה ימים כיפיים יחד?
היא אוהבת מאוד את המכונית.
נפלא בעיניי
כמה נדיב
וחמים וכיפי אתה כשאתה בא לבקר.
אבל אני תמיד מרגיש גם שאתה עם רגל אחת בחוץ.
וזה מבלבל מאוד לילדים.
זה גורם להם להרגיש שהם לא חשובים לך כמו שאתה חשוב להם.
כל עניין ה"כיף וגמרנו" לא מספיק לה.
זה לא מספיק גם בשבילי.
ג'ימי, אימא שלך הייתה זו שהיה לה כישרון
לצד הרגיש בהורות. אני רק…
- עשיתי כמיטב יכולתי. - אני יודע שעשית זאת. אני יודע.
אני מבין. באמת, אבא.
ואני יודע שאתה חושב שלא יפריע לאליס שתבריז.
אבל אתה יודע מה היא אמרה לי לא מזמן?
היא אמרה, "אני מאושרת שכולנו נהיה יחד".
כי אתה ואני
אנחנו היחידים שנותרו לה, בנאדם.
מה אתה רוצה שאעשה?
בטל את טיול הדיג.
תגיע לטקס סיום הלימודים.
אני לא כזה, ג'ימי.
וחבר, אין לך מושג כמה אני לא רוצה להמשיך בשיחה הזו,
אז אם יש לך עוד משהו לומר,
תוציא אותו עכשיו.
זה בסדר.
טוב.
מגישים שם גלידה.
בוא, אזמין אותך.
יהיה לנו תינוק!
אני שמחה בשבילכם מאוד
ובשביל הבן הלא נשוי שלכם ובשביל הבחורה שרוצה להיות הבייבי מאמה שלו באינסטגרם.
תודה.
יש המון דברים לעשות.
אני חושבת שהחדר של ויל צריך להיות חדר התינוק,
כי התינוק יהיה כאן כל הזמן.
אני חייבת לסדר לה רופא חדש
ותוכנית לידה חדשה שלא כוללת את המילה "אמבטיה".
בסדר, בייב. אני יודע שאת נרגשת,
אבל זה לא קצת מוקדם מדי?
אין להם מושג מה הם עושים.
אנחנו בעצם נגדל את הילד בחמש השנים הקרובות.
- עשר אם יהיה לנו מזל. - כן.
- סביר להניח ש-20. - אני מקווה.
- מה? - צ'רלי כל הזמן שולח לי הודעות
על טנסי.
ועכשיו הוא שולח לי אמוג'י עצוב ותמונה של עצמו עושה אמוג'י עצוב.
- זה מיוחד מאוד. - לא, זה לא מצחיק.
- זה לא מצחיק. - זה אמנותי, בריאן.
מותר לי לא לרצות לנסוע לטנסי.
בסדר. בריאן, אולי הוא יפסיק אם תהיה גבר ותגיד לו את האמת.
את מה שאתה מרגיש באמת.
אני מסכים עם גבי שצריך להגיד איך מרגישים באמת.
נכון.
כי גבי גאונה.
אני לא רוצה לגדל את התינוק של ויל.
- טמבלית. - כל הכבוד, גבי.
תירגעי. ואני לא מפחדת
- מאף אחד מכם. - בסדר.
חשבתי ששמחת שתהיה סב.
כן, אבל סב נורמלי,
אפגוש את הנכדים בסופי שבוע ובחגים,
אתן להם המון סוכר
ואז אגיד להורים שלהם שאין דבר כזה הפרעת קשב.
- בסדר, יש דבר כזה. - אין.
- מה? - בסדר.
אני יודע שנמאס לכולם מ"החיים הקצרים" שלי.
אבל הם באמת קצרים.
אני לא רוצה להיות בן 90,
לשבת בכיסא נדנדה עם אותו שיער שופע
ולהצטער שלא עשיתי דברים מגניבים.
אני רוצה לטוס לאזור זמן אחר
וכשאגיע לשם יהיה אתמול.
אני רוצה לטוס לווייטנאם.
אני רוצה לאכול פירות שיש להם ריח של תחת.
- אפשר להציע שתנסה תחת אמיתי? - זה לא כזה מדהים.
אולי היה לך תחת רע.
שמעו, אני פשוט אומר
ששארית ימיי,
אני רוצה שתהיה מלאה בהרפתקאות.
הרפתקה מבחינתי אינה אכילת פירות תחת,
אבל לך על זה.
לא אמנע ממך מלעשות דברים שיעשו אותך מאושר.
אני לא רוצה לנסוע לבד.
אני רוצה לנסוע איתך.
אבל זה לא הקטע שלי, בייב.
למה שלא תבקש ממתיו?
הוא יטוס איתך לווייטנאם, או מקונור.
- היי, אפשר לקבל אפרסק? - בבקשה, ילדונת.
סאמר תשמח לנסוע איתך.
לא אקח אותה לווייטנאם.
לא ידעתי שזו אפשרות.
אם תשנה את דעתך, אני לגמרי בעניין.
בייב. בייב.
תודה.
את מבינה? זו הסיבה שמשקרים.
למה המסקנות שלך
- תמיד איומות? - מה?
השרית שיבולת שועל לכבוד יום סיום הלימודים.
כן, ברור.
- זה המאכל האהוב עלייך. - מעורר זיכרונות.
השריתי במים אתמול כניסוי.
- זה היה מחורבן. - בסדר.
אבל הפעם השתמשתי בחלב קוקוס ואני חושב ששיחקתי אותה.
יש!
איך אהבת את זה אי פעם?
זו הייתה תקופה אפלה.
- היי. - היי.
מה הקטע של התיק?
אני מצטער, ילדונת.
משהו צץ.
חבר שלי הזמין אותי לשיט דיג.
אני מצטער שאפספס את הטקס, אבל אני גאה בך מאוד.
אין בעיה. אתה מפספס את החלק המשעמם.
הלוואי שהייתי יכולה לצאת לדיג.
בעצם, רגע. אצטרך לגעת בדג
- והאם הוא ימות? - כן, לשתי השאלות.
- בסדר, אז אני לא בעניין. - בסדר.
- תעוררי באבא שלך גאווה. - בסדר.
אלך להחליף בגדים
- ולקחת את הגלימה והכובע, בסדר? - בסדר.
- נתראה במכונית? - כן, בטח.
- ביי, סבא. - להתראות.
- אני אוהבת אותך. - גם אני אוהב אותך.
- בהצלחה, ילדונת. - תודה.
אתה רואה? אמרתי לך שהיא תהיה בסדר.
לא כולם רגישים כמוך.
תודה על הביקור. נתראה בקרוב.
אני חושב שכשאעבור, אליך הכי אתגעגע.
אתה מדבר עליי או על הכריך?
לא כדאי לך לדעת.
תיזהר כשאתה מדבר עם שון, אתה עלול לחטוף סנוקרת.
הוא לא מתקן את השן בכוונה
כדי לגרום לי להרגיש חרא.
זה כמו לעבוד עם דאפי דאק.
אני מת על דאפי דאק.
הוא כועס מאוד, אבל אני יודע שזה לא התפקיד שלי לתקן לו את החיים.
- מה דעתך? - אני חושב שאתה חכם מספיק
כדי לפתור את זה בעצמך.
בסדר, מר מיאגי. אעשה זאת.
ג'ולי ואני עוזבים בבוקר.
שמור על קשר.
תתקשר אליי ותגיד לי מי הוא מר מיאגי.
- היי, רק רגע. - מה?
אתה באמת חושב שתעזוב בלי חיבוק?
קיבלת חיבוק אחרי המפגש האחרון שלך.
זה היה חיבוק של רופא ומטופל.
עכשיו אני רוצה חיבוק של חברים.
- אל תהיה מפלצת חיבוקים. - בסדר.
בסדר.
הנה זה.
אלוהים. מגוחך.
איזה מתוק.
תקן את הפאקינג שן שלך.
- ברוכים הבאים לתיכון קראון ואלי -
- את בסדר? - אני לחוצה.
גם אני.
אני צריך רק לשבת.
בסדר, לפני שניכנס,
אימא שלך…
אני יודעת.
- היא אוהבת… - אני יודעת.
כן.
מה אפשר לעשות?
אוי, ילדונת.
כולם שם יסתכלו עלינו בגלל אימא,
אז בוא נוודא שזה היה הרגע הרגשני שלנו, בסדר?
שם נוכל פשוט לחייך ולהצביע זה על זה,
- קוליים לגמרי. - אין בעיה.
מה זה?
זו דמות קרטון שלך כתינוקת, אבל אני לא יודע למה היא כאן.
בשום אופן לא.
בבקשה. היית כזו חמודה.
אבא, אני נשבעת, אם תניף את זה, לא אסלח לך לעולם.
בסדר.
- אני אוהבת אותך. - אני אוהב אותך יותר. בואי נלך.
קייל לייסי.
אליס ליירד.
ויניפרד לאטקה.
קנת מרטין.
לא רע, מה?
בר, מיזוג אוויר
ובניגוד לבית הבריכה, בבית הזה יש כמה חדרים.
באמת הזמנת אותי לכאן כדי להשוויץ בדירה החדשה והמגניבה שלך?
כן.
אבל זו הדירה המגניבה החדשה שלנו.
תעבור לגור כאן, אחי.
בלי שכר דירה, בלי תנאים.
לפחות עד שתחזור לעניינים.
בסדר, יש תנאי אחד, אני לוקח את החדר הגדול יותר.
אבל לא הייתי מגיע עד הלום בלעדיך.
- אז מה דעתך? - אתה רציני?
נראה לך שאני מתלוצץ?
- אני בעניין. - יש!
גדול.
- שון… - היי.
- אל תתחיל להיות רגשן… - אתה יכול להסיע אותי לרופא השיניים?
חיכיתי שתשאל את זה כל היום.
בוא נסדר אותך, בנאדם.
- מזל טוב, אליס אנחנו אוהבים אותך -
נראה שיש לי שותף לדירה עכשיו, אז היה שלום משרד/חדר כושר/חדר ציפורים.
- מה? - התכוונתי לאמץ ציפור,
החדר היה אמור להיות שלה.
עכשיו אין לך ציפור והחברה שלך לא תוכל להסתובב עירומה.
זה עדיין שווה את זה. לפעמים צריך להקריב למען אנשים שאוהבים.
וואו, שון.
זה נכון מאוד.
אני כמעט מתפתה להגיד,
"בויה, אמרתי לכם", ולא באירוניה.
אבל לא אעשה זאת.
זה ממש מעורר מחשבה.
- שון, תביא את התמונות. בוא נזוז. - כן, גברתי.
זה היה מכוון בעיקר אליך.
אוי, בחייך.
את מסרבת לרחרח פרי תחת עם גבר שהפשע היחיד שלו הוא שהוא אוהב אותך מדי.
אתה מסרב לעבור למקום אחר עם בעלך כי אתה מפחד מפאי פקאן.
זה דביק מדי!
מה אם לא אצליח לפתוח שוב את הפה?
מזל טוב!
- קדימה, נאום! - נאום!
- עשי זאת! - בסדר.
תודה רבה שבאתם.
אני אוהבת אתכם מאוד.
הדרך הייתה מטורפת לגמרי,
אבל אני אסירת תודה שכולכם לצדי תמיד.
ואני מודיעה לכם שפול מחשיב את זה כפרידה שלו מכולם,
אז תשיגו חיבוק כל עוד אתם יכולים.
לעזאזל, אליס.
עשינו את זה. פאקינג סיימנו את הלימודים.
- אני אוהבת אותך מאוד. - אני אוהבת אותך.
גם אני אוהב אתכן.
- זה לא הרגע שלך. - כמעט הרסת אותנו, קונור.
בוא הנה. אני אוהבת אותך.
- תיהנה בקונטיקט. - בסדר.
הם האנשים שלי.
הייתי חייב לך צמח שאינו מת.
- אני גאה בך. - היי.
גם אני גאה בך.
סו-שף.
יוקרתי.
כמתנת פרידה, אתה לא צריך לשלם את החשבונית האחרונה שלי.
בעצם אתה כן צריך, לפי חוקי מדינת קליפורניה, אני חייב לקבל תשלום.
השמלה שלך מוצאת חן בעינינו.
היא בסדר.
אתן כועסות שלא הרשיתי לכן לצאת איתי לקנות שמלה?
- אולי. - אנחנו לא מתות על זה.
מה דעתכן שתבחרו את התלבושת שבה אעזוב לקולג'?
בסדר.
- כן? בסדר. - אנחנו אוהבות אותך.
- אני אוהבת אותך. - אני אוהבת אתכן.
ברכותיי על אליס.
תודה.
אני לא בטוחה מה קשה יותר.
להיות זה שעוזב או זה שנותר מאחור.
הנה היא.
- אני גאה בך מאוד. - תודה.
רגע, בלי חיבוק אם תבכה.
אבא בוכה בכל פעם שאני מתקרבת אליו.
לא כולם רגישים כמוהו.
אני קשוח. אני יכול לעמוד בזה.
בסדר.
אני לא מאמינה שאני צריכה להיפרד משניכם.
אנחנו יכולות להתמזמז פעם אחת, בבקשה?
- בסדר. - מה… היי!
- בסדר, תירגעו. - אלוהים, הלב שלי כמעט עצר.
גם שלי.
כשהוא יעצור באמת, אהיה כאן.
- טוב לדעת. - כן.
היי, הנה אתה.
איפה נאכל את ארוחת הפרידה שלנו מחר?
המקום עם האקאיה?
אומרים אסאי.
אתה בסדר?
יצאתי לשאוף קצת אוויר.
זה רגע מלא ברגש.
לפני כמה חודשים,
אחרי שהתחלתי לטפל בכל השטויות שלך…
גבי הזהירה אותי שלא אזכה ממך לתודה, לא משנה מה אעשה.
וקיוויתי מאוד שהיא טועה.
בסדר.
אתה רוצה תודה? אין בעיה.
תודה.
בשביל זה אתה עושה דברים? בשביל התודה?
אתה באמת פאקינג יהיר,
- אתה יודע? - כן.
אתה מצפה שכולם יסגדו לך
ולא אכפת לך אם הם מרגישים מוערכים או לא.
אתה באמת חושב שזה נכון?
אני לא יודע במה טעיתי, פול.
תמיד תמכתי בך.
- בסדר. - תמכתי במטופלים שלך.
הייתי בצוות פול.
הייתי בצוות פול 24 שעות ביממה.
זה מי שהייתי. צוות פול.
כל מה שעשיתי, הכול כדי שתהיה מרוצה.
כן, שכבתי עם מג…
לעזאזל!
מה עשית?
ג'ימי…
לא הבת שלו.
- דרק! - היה לי פיפי.
היית צריך לחלוף על פני שלושה חדרי שירותים כדי להגיע למרפסת!
אנחנו אוהבים אוויר צח.
תחזור פנימה.
אופס. בסדר.
שכבת עם מג.
- מה? - לפני זמן מה. לא הייתה לזה משמעות.
- לא הייתה לזה משמעות? - לא, זה היה מעולה.
- זה היה מעולה? - פול, זה לא משנה.
זה היה דבר קטן ועכשיו היא שוב עם דייב
ואנחנו לא צריכים לדבר על זה שוב לעולם.
אתה נתת את המרפאה לגבי.
דיברנו על זה לפני שנים.
אמרת שאתה שונא עבודה משרדית
ורוצה רק להיות עם מטופלים.
אנשים משתנים. לא שאלת אותי בכלל, פול.
- היית רוצה אותה? - לא.
אז אתה כועס עליי
כי לא הצעתי לך משהו שאתה לא רוצה?
כן!
אני אמור להיות הבחור שלך.
הייתי הבחור שלך.
וכך אתה מתייחס אליי?
זה פאקינג לא מגיע לי!
- תירגע, ילד. - לא, אני כועס, פול!
ואני נבוך.
הייתי צריך לגלות ממג שאתה עוזב?
לא היית הגון מספיק אפילו לבוא, להביט לי בעיניים
ולהגיד לי שאתה עוזב אותי.
בוא נצא להפסקה.
אני חושב שהרגשות האלה שלך
מכוונים אולי למישהו אחר.
לא, אני חושב שהם מכוונים לשניכם.
אני מבין עכשיו.
אני לא חשוב לך כמו שאתה חשוב לי.
אני פשוט מרגיש טיפש שלקח לי זמן רב כל כך להבין את זה.
שמע, אלך הביתה עכשיו.
אני עוזב מחר ב-10:00.
בוא להיפרד כשתהיה רגוע יותר.
אני לא רוצה לעזוב עם חרטות.
אני פשוט לא רגיש מספיק, פול.
אעבור את זה.
"התהלכתי בממפיס
ריחפתי מעל רחוב ביל…"
קלי, אם את מתכוונת לשיר איתי בקולות, תהיי בסולם הנכון בבקשה.
מה קורה?
סאטן ואני נבוא איתך לטנסי.
וגם קלי, אם היא יכולה.
באמת?
כן, את מדהימה.
אנחנו אסירי תודה שאת איתנו.
תודה.
כן, אוודא שזה יצליח.
מעולה. תזכיר לי להיות נחמד אליה מדי פעם,
כי היא עלולה לרצוח אותי.
רגע, באמת תבוא?
אנחנו מקריבים למען האהובים עלינו.
ואז זוכרים להם את זה ומזכירים את זה בכל ויכוח…
עד סוף חיינו, נכון?
- היי. - היי.
חשבתי על זה.
- אוי, לא. - כן.
אני אהיה סבתא נדחפת להפליא.
זה משמח אותי מאוד,
ולא תוכל לעצור אותי.
אני יודע.
אבל אני יודעת גם שיש לך צרכים.
באמת?
אני לא מתה על זה.
אז קניתי לך את זה.
זה אמיתי?
חשבתי שיש לנו שבעה חודשים עד שאתחיל להתחרפן.
אז למה שלא נהיה באירופה?
יש כרטיסים למפעל של גינס בדבלין.
יש הזמנה למסעדה האהובה עליי בוורביה.
ואחרי שהתינוק ייוולד,
יהיו לנו עוד הרפתקאות…
מדי פעם.
- וואו. - אבל זו מתחילה בברצלונה.
בסדר, אבל…
את יכולה להגיד את זה נכון?
ברצלונה.
מוי סקסי.
- אתה מטופש. - גרסיאס, מי אמור.
היי. המכונית הגיעה.
בסדר. אני בא.
- פול רודס המכונית שלי הגיעה. -
מגבת חוף תנדנדת על חבל הכביסה
"האם אני מזכיר לך את אבא שלך בפורד 88 שלו?
לברדור מוציא ראש מדלת המושב שליד הנהג
החול מהשיער שלך עף לי לעיניים
אני מאשים את החוף גברים בוגרים לא בוכים
האם את זוכרת את הספה הרעועה במרתף?
אשיר לך את שירי האהבה שלי ואת תספרי לי
איך אימא שלך ברחה ומשכנה את הטבעת שלה
אני זוכר אני זוכר הכול
כתף קרה בשעת הסגירה
החננת שאישאר עד עלות השמש
מילים מוזרות יוצאות
מפיו של גבר בוגר כשראשו שבור
תמונות וחלוף הזמן
את מחייכת כך רק כשאת שותה
אני מצטער על כך, אבל אני זוכר
כל רגע מהלילות שלי איתך…"
תרגום: אסף ראביד