Kljub žalosti, ker smo jo izgubili,
smo lahko veseli, ker je njena duša našla mir.
Prebral bom odlomek blagoslova.
"Naša pomoč je v imenu Gospoda, ki je ustvaril nebo in zemljo."
- Živjo, Liz. - Živjo.
Kako si?
Ne vem. V redu sem.
Na Mayinem pogrebu sem, ampak…
Poskušam ostati v ozadju in ostati neopazna.
To je nemogoče.
Čudovita, visoka ženska si, ki se oblači kot človeški konfeti.
Danes sem v črnem, spodnje perilo pa je fluorescentno zeleno
in kača čez celo zadnjico žre tigra, ker moram biti jaz.
Seveda. In tako je prav.
Je še kaj novega?
Toksikološko poročilo navaja prisotnost alkohola, Xanaxa
in OxyContina.
Ne vemo še, ali je bila nesreča ali ne. Morda ne bodo nikoli…
Sranje. Liz, nekdo me je videl. Maha, naj pridem tja.
Pretvarjaj se, da si tam zaradi nekoga drugega.
Kaj? Dobro.
Zelo tiho si. Počneš kaj čudaškega?
- Jasno. - Dobro.
Rada te imam.
- Kako je? - Poznaš jo.
- Močnejša je od vseh nas. - Ne vem, jaz sem kar močen.
Daj no. Tvoje srce še komajda dela.
Zjutraj sem ti pomagala vstati z veceja.
Res je. Utrudil sem se z brisanjem.
- Brian. - Ja.
Zakaj si pripeljal Sutton? Danes bi jo morala jaz čuvati pri vas.
Kar tako. Da ti olajšam. Ker sem dober človek.
- Ne verjamem. - Grozen je.
Ampak, koga briga. Najraje bi te pojedla.
- Ja. - Ko bi vsaj to meni počela.
Zadnje čase nisva imela stika s kožo, če me razumeš.
Žal vem, kaj misliš.
Zdravnik ti je za osem tednov prepovedal seks.
"Od šest do osem", prav? Izračunal sem.
Dolguješ mi jih 16, ko si spodaj, ali štiri, ko si zgoraj.
Ne bom se poročila.
Poglej te majcene jordanke. Obožujem jih.
- Vsi podpirajo… - Poglej jih.
…Matthewovo preprodajo superg.
- Najlepša hvala. - Vsekakor.
Se šališ? Obožujem nove superge.
Zaradi njih me noro osvajajo.
Ženska v kavarni ni nehala zijati vame.
- Ker si ji ukradel kavo. - Ne, kavarna se imenuje Angela.
- To ni res. - Res je.
Naveličan sem, da me kličejo "Brin".
- Angela ti res bolj ustreza. - Kličimo ga Angela.
Kaj praviš, Brin?
Ko sem kot mladec delal v Bellevueju in je pacient umrl,
nas je moj nadrejeni zbral skupaj, da smo to čustveno predelali.
Potem je moral vsak reči, kako vesel je, da imamo drug drugega.
Si to res počel?
Ne, pretvarjal sem se, da moram lulat,
spomnim pa se občutka, da mi je ta skupnost pomagala skozi to.
Pregledal sem tvoje zapiske.
Ničesar ni, kar bi morala narediti drugače.
Vem.
Žal mi je. Vem, da si jo imela rada.
Hvala. Spodbujal si me, naj se zbližam s pacienti,
nisi pa me opozoril, kako bo bolelo, če se sfiži.
Mislil sem, da je samoumevno.
Zavedava se, kako težko je, in tu sva zate.
Jaz sem tu zate. Paul gre očitno na košarkarsko tekmo.
Lizin velik, čudaški sin me je opremil z njimi. Ljubosumen si.
Ja, obžalujem, da sem moral zavreči svoje sluzaste čevlje.
V redu. Kaže, da je sestanka konec.
Če potrebuješ čas, bom prevzel tvoje paciente.
Hvala, ni treba.
- Prav. - Dobro. Nazaj v sedlo.
Tako počastimo ljudi, ki jih izgubimo.
Najboljša sta. Rada vaju imam.
Kaj je?
Na nekaj smešnega sem pomislil, a zdaj ni pravi čas.
- Povej. - Ne.
- Daj no. Rabim smeh. - Povej, Jimmy.
Imaš obraz mrtve pacientke.
- Kristus. - Kaj?
Kaj je s tabo?
Hotel sem biti zabaven, da popravim vzdušje.
- Mojbog. - Zaradi obraza mrtve žene.
- V pekel grem, kajne? - Ja.
Se vidiva tam.
Noro je.
Kot bi te še včeraj peljal v vrtec, zdaj pa boš maturirala.
Nisi povedala, da si razglašena za "Najbolj žilavo".
Sovražim to. Jaz in fant, ki je bil ob prst zaradi ognjemeta.
Jaz sem bil "Belski Michael Jordan".
Raztural sem košarko. Drugi časi so bili.
- Hej, vrnila si se. - Ja, živjo.
- Ja. - Hvala.
- Hej. - Hej. Ja.
Po proslavi rojstnega dne tvoje pokojne mame
sem pozabila suknjič, denarnico in ključe.
"Mama" zadostuje.
Res? Ni prezgodaj za tako domačnost?
Prav. Mama. Kul.
Lepo.
Prinesel bi ti stvari.
Nisem hotela izpasti preveč potrebna.
Zadnjič je bilo zabavno.
- Čuden prvi zmenek, ne? - Res čuden prvi zmenek.
- Ja. - Ni bil zmenek.
Preveč ljudi je bilo. Za zmenek morata biti sama.
Sama. Morda v restavraciji.
Tudi tam bodo ljudje…
- Gostje. - Ja.
- Natakarji. - Morda gostinski kritik?
Pod krinko.
In besno si bo delal zapiske.
- Spregledala ga bova. - Pa še kako.
Lahko nehata?
Ja. Za zdaj.
Prav ima. Nisva bila na uradnem zmenku.
Prideš jutri na večerjo k meni?
Zmenek.
Končno.
Hvala, da sta našla moje stvari.
Zdi se, da nenehno izgubljam stvari.
- Lepo te je videti. - Enako.
- Se vidiva jutri. - Ja.
- Jutri. - Adijo.
- Ja. - Ja.
- Kul je, kajne? - Všeč mi je.
Mislim, da ji mama skriva stvari.
Benti.
- Hej. - Hej.
Hotel sem te razvedriti
s kulinariko iz tvoje bivše soseske na Long Beachu.
Pečen krompirček s čilijem iz tistega umazanega kraja
- nasproti tvoje srednje šole. - Lepo.
In palčke poprove mete v kumaricah s črpalke blizu hiše tvoje mame…
- O ja. - …ki so,
noro, da to rečem, ampak zakon.
Ko čez nekaj dni rigneš, še začutiš okus.
Lepo od tebe, ampak nisem lačna.
Mislim, da sem na depresivni dieti
- Ja. - …nekaj dni.
Kaj pa, če bi se crkljala na kavču
- in gledala Gospodarja prstanov? - Izgovori pravilno.
- Pardon. Gospodar obročkov. - Ja.
Ja, ne nocoj.
Zavrnila je Gospodarja obročkov? To jo razvedri.
Vem. Ni ji lahko, zato pazita nanjo.
- Seveda. - Jaz bom uredil.
Meni je že umrl pacient, tebi pa, presenetljivo, še ne.
Neverjetno, kajne?
Ne uroči me.
- Hvala, da si prišel, Derrick. - Seveda.
Lepo, da ti je toliko do nje.
Preden se je to zgodilo, sem jo hotel zasnubiti.
Lepo.
Kdaj si me hotel vprašati za blagoslov?
Za tvoj blagoslov?
Resno misli?
Ja.
Prav. Paul, če dovoliš,
te prosim za dovoljenje za poroko s tvojo sodelavko.
To bi me zelo osrečilo.
- Super. - Vau.
- Vau, vau, vau. - Kajne?
Pardon, samo čustven sem.
Nocoj imam prvi zmenek.
Hitro je obrnil nase.
To vedno počne.
Lepo, da si pospravila, Ava.
Tudi perilo si oprala? Vau.
Zabavno, da so se moje prilegajoče majice iz mešanih materialov
prale s tvojimi bombažnimi.
Hotela sem se zahvaliti, ker sem zadnje tedne
- lahko spala tukaj. - Z veseljem pomagava.
Vem, da že dolgo iščem službo in stanovanje,
ampak do takrat bom opravljala vsa gospodinjska dela.
- Potem pa kar ostani. - Počuti se kot doma.
Halo?
- Beži. - Takoj odidi.
- Angela? Sta spodobna? - Ne! Pravkar sva seksala!
- Ustavi jo. - Kaj.
- Pridi. Moraš iti. - Liz.
Zakaj moram iti? Liz me ima rada.
Ja, ampak rada izraža mnenje. Tudi o tem bo, da živiš tukaj.
"Kako dolgo? Kaj to pomeni?
Ni zdravo, da biološka mama živi s posvojiteljema."
Take bedarije. Ta vrata. Dobro. Skloni se.
Tvoja življenjska zgodba ne zanima nikogar.
- Svojega otroka hočem videti. - Liz.
Hej, Liz. Kako si?
Opazila sem, da Sutton ne vlažita dovolj,
zato sem prinesla kremo iz Evrope, ki je tu prepovedana,
- bo pa otrok za vedno gladek. - Lahko poskusim?
Zate je prepozno.
Prav.
Kaj pravite?
Nekdo resno misli.
Zavrti se.
Ja! Lepo.
- Sem v redu? - Kot princesa si.
Tako se tudi počutim.
- Žariš. - To je panični znoj.
Prevzhičen.
Preplašen in vzhičen. To je še iz vrtca. Ostalo mi je.
Dolgo se je kopičilo.
Veliko zamujenih priložnosti. Želim si, da bi se izšlo.
Vem, da je že dolgo tega, ampak ne pozabi,
da je prva postaja na njenem vlaku…
- center. - Sovražim pohotnega Dereka.
Brišem iz spomina.
- Ne moti se. - Ne moti se.
Dobro…
Zaželite mi srečo.
Ponovila bom tvoj nasvet za prvi zmenek.
Bodi ti, zabavaj se in ne rini zobne paste nazaj v tubo.
Zobna pasta je bilo moje devištvo.
- Dojeli smo. - Nisem vedel.
Pa gremo.
Hej.
Zmogel boš.
Hvala.
Svojo zobno pasto sem dal inštruktorici matematike.
Dobro je šlo.
Čeprav mi nihče ni povedal,
da bo razgovor z Drejem Thibodeauxom.
Tisti Dre Thibodeaux?
- Nehaj s tem. - Nikoli.
Sicer pa je za to službo veliko interesa in…
Lepo je biti zraven.
Jebeš to. Zate ni ovir, samo verjeti moraš v to.
Sranje.
Čas je za skupino.
- Moram iti. - Hej…
Gaby ti pomaga voditi skupino za veterane, ne?
- Ja. - Naredi mi uslugo.
- Prosi me, naj pridem. - Ne bi bilo čudno, ker nisi veteran?
Z veseljem pridem.
Čas je, da se posedete v krog.
Paul? Kaj delaš tukaj?
Jaz sem ga prosil, naj pride.
Zakaj?
Ker mi je ukazal.
Zelo diskretno.
Čudovito je, kar delaš, in zanima me.
- Res? - Ja.
Zakaj nisi tega niti enkrat omenil?
Sramežljiv sem.
Sedi in ostani sramežljiv.
Hej. Kako ste?
Veteran? Najbrž iz vojne za neodvisnost.
Si poznal Paula Revera?
Ne, sem pa tvojo mamo.
Tole bo zabavno.
Fanta? Se mi meša ali je to Avina torbica?
Najbrž jo je pozabila.
- Pomiri se, ne živi tukaj. - Zakaj si to rekel?
Torej živi tukaj?
Ne.
Čigave tangice so to?
Moje.
Tvoje?
Ja, rad jih imam.
- Ker so tako udobne? - Ja.
Prav. Obleci jih.
Zakaj pa ne?
Sedela bom tukaj in uživala v predstavi.
- Komaj čakam. - Ne delaj tega.
Pa bom.
Saj veš, da ne bo ničesar zakrilo.
Lahko da bo.
No, pa dajmo.
- Ava živi tukaj. - Charlie!
- Kaj si nameraval? - Obleči tangice
in resnici na ljubo bi najbrž užival.
Ava živi z vama?
Izgubila je službo natakarice in ne more plačati najemnine.
Starši so se je tako rekoč odrekli in ne more se vrniti domov.
Rekla sem, da bosta na tankem ledu, če jo spustita v svoje življenje.
Priškrnila sta vrata, zdaj pa že povsod pušča tangice.
Kaj če bi se ji zgodilo nekaj slabega? Če bi morala na cesto
in si najti zvodnika
ali se poročiti s starim bogatunom, ki ga ne ljubi?
O bog, kaj govorim? Kot bi opisoval svoje sanjsko življenje.
Razumem. Avo sta sprejela iz sočutja.
Ja.
Hvala. Vedel sem, da boš razumela.
Samo začasno je. Zelo se trudi najti službo.
Čakaj.
Mislita, da tako čedna oseba, kot je Ava, ne more najti službe?
Ne more sleči nedrčka in prodajati tekile?
Za Suttonino dobro upam,
da naša družba ni tako plitka, kot misliš.
Je to tvoje?
Ne vidim je.
In…
- Sovražim, ko imaš prav. - Že meni gre to na živce.
Živjo.
Čudovita si.
Hvala.
Hvala. Samo da veš. Nič ne bo z otipavanjem.
Nosim star nedrček.
Poročen sem bil. Vem, kakšni so. Brez kosti.
Kot vreča, v katero vržeš joške.
- Točno. - Samo, da veš,
da je moj bivši mož prišel po otroka, vendar sta še tukaj.
Upal sem, da bom nocoj spoznal tvojega bivšega.
- Res? - Sploh ne.
Ja, noro.
V redu.
Jimmy, to je moj sin Tate. To pa je Nick.
- Moj prijatelj, Jimmy. - Hej.
- Veseli me. - Sofi pravi, da si terapevt.
- Ja. - Tudi jaz sem hotel postati.
Še lahko. Samo osem let študija.
Ravno to. Samo za urejanje okolice bazenov sem rabil eno leto.
- Specializiran sem za vodne tobogane. - Kul. Vodne atrakcije mi niso blizu.
Nekoč bi skoraj utonil v vodnem parku.
- Kot otrok? - Ne.
Tate, pozdravi Jimmyja.
- Kva je? - Top.
Pojdita. Zakaj je začel igrati igrico?
Jaz sem kriv. Obljubil sem, da če dobi petko iz pravopisa,
bo lahko igral Diablo Dungeons.
V redu.
Pri meni ni zaslonov.
Bedni so.
Zdaj sem brez razloga proti tebi.
Lahko greva ven, če hočeš.
Naredila sem coq au vin. Predvsem, ker to rada izgovorim.
Ni vama treba iti. Takoj ko umre, bova šla.
Drexa ne bo premagal.
Super, pa ostaniva pri coq au vin.
- Premagal si Drexa. - O bog!
Nemogoče! Premagal je Drexa!
Nova stopnja!
Nova stopnja, nova stopnja!
- Oprosti. - Ne, v redu je.
Vse je v redu.
Ker si nov, se predstavi. Povej svoje ime,
starost in najljubšo skupino z enim hitom iz 90-ih.
Paul, 74, Marky Mark and the Funky Bunch.
Kaj je Funky Bunch?
- Kasneje. - Dobro.
Začela bom z neprijetno temo. Z Mayino prerano smrtjo.
Številni ste jo spoznali, ko je začela hoditi na treninge.
Gotovo vam kaj leži na srcu.
Jaz bom začel.
Bedno je.
Brez dvoma je imela težave.
Toda tukaj se je smehljala.
Imela je lep nasmeh.
Čudno je, ker sem jo nazadnje, ko je bila tukaj, udaril v obraz.
- Stari. - Še sem pretresen.
Tudi če izgubimo samo znanca, lahko to prebudi bolečino preteklih izgub.
Je tako, Paul?
Ja, temu rečemo "nakopičena žalost".
Tako kot pri MMA moraš biti na preži.
Tudi ko misliš, da si v redu,
se lahko prikrade žalost in te povozi.
Zato je pomembno, da pustiš prijateljem blizu.
Tudi sramežljivim, ki ne povedo, zakaj so tukaj.
- Kaj se dogaja? - Govorita o nas, v resnici pa o sebi.
- Pokojni punci sem razbil ustnico. - Vem. V redu je.
- Sploh pa te je namlatila. - O ja.
Vem.
Živjo, sem Ava…
Sranje.
Lahko malo posediš z nama?
Povedala bom poslovodji. Prijazna je.
To je pa super.
- Kaj delaš? - Ne vem.
Ni mi všeč, da sem jo zasačil. Kot bi ji ne zaupal.
Saj ji ne.
Ti si kriva za to.
- Ni res. - Pa je. Zelo res je.
Do konca življenja moram imeti dober odnos z Avo.
- Grem. - Nehaj. Počakaj.
Morava se soočiti z njo.
Naredi, kar hočeš.
Jaz jo bom imel rad in pogumno zbežal.
- Brian. - Hej. Adijo, Ava.
- Se vidiva doma. - Adijo.
Ne.
Prav.
Samo nekaj časa sem nameravala ostati z njima.
Kaj se je zgodilo?
Super je živeti z njima. S starši se ne razumem.
To službo sem dobila prejšnji teden, ampak nisem še hotela iti.
Ava, zaslužiš si lepo življenje, toda moraš jima pustiti dihati.
S svojo nenehno prisotnostjo
jima ne dovoliš, da si ustvarita svojo družino.
Dobro. Si ti kaj drugačna?
K njima prideš, kadar hočeš, in njunemu otroku rečeš "moj otrok".
Sutton je to všeč.
Liz, izsledila si me, da mi poveš, kaj naj se dogaja
v Brianovi hiši. Brez Briana v Olive Garden,
kjer sem prepričana, da še nisi bila.
Pogosto prihajam sem. Všeč so mi njihovi ogljikovi hidrati v palčkah.
To so grisini. Vem, da jih hočeš pokusiti.
In zdaj?
Ne vem, ampak še več teh rabim.
Takoj.
In ocvrte raviole…
Tole je presenetljivo okusno. Ne bi smel reči presenetljivo.
V redu je.
Hotela sem reči, da je recept s potovanja v Parizu,
v resnici pa je od Guya Fierija.
Edinokrat, ko sem bil v Parizu, sem bil s punco
- in na mostu sva obesila ključavnico. - Ja.
- Njenega imena se ne spomnim več. - Seveda se.
Ja, ampak ni lepo ime.
Bernice.
Hodil si z Berniejem.
Ja.
- Vau. - Ja.
Bila je zadnja pred…
Tio.
Ja, oprosti. Nenehno jo omenjam.
Ne, v redu je.
Lepo je, da jo tako pogrešaš.
Zdi se kot ljubezen, ki jo doživiš enkrat v življenju.
Mogoče.
Upam pa, da ni tako.
Vzel sem orodje. Tate je opravil še eno stopnjo. V zagonu je.
- Kul. - Prekleti Drex.
Popravil bom okensko mrežo. Nekdo bi lahko vdrl.
Dvomim, da bi mreža ustavila vlomilca.
Vnovič se je poročil. Ima svoje stanovanje, a še vedno se vede,
kot da je tu doma.
Ti me klicariš, naj pridem popravit stvari.
Ker se vedno nenapovedano prikažeš.
Vztraja, da hoče imeti ključ.
Ker ona vztraja pri polnem skrbništvu.
- V redu. Oprosti. - Okej.
- Ja. - Ni nama uspel prehod
- na spoštljivo deljeno starševstvo. - To bi se dalo rešiti s svetovanjem.
To tudi jaz pravim, ampak eden od naju tega noče.
- Daj no. - Pomiri se. Nisem rekla, kdo.
On.
Ko bi le poznala dobrega terapevta.
- Ne pride v poštev. - Si slab terapevt?
Ne, fantastičen sem. Toda bilo bi neprimerno…
Daj no. Oba sva tukaj.
Ne moreš narediti tistega, o čemer si mi govoril? Mimo pravil?
Podžimanje. Mislil sem, da si boš zapomnila. Moje ime je.
- Podžimanje? - Ja.
Ne. Oprosti. Užival bom v coq au vin.
To vedno počne. Ljudi vedno spravi v neprijeten položaj.
- Tebi je neprijetno? - Ja.
Ker te hočem z nečim soočiti.
Rad bi se vrnil k najinemu zmenku, zato bom prešel na bistvo.
Nick, pri tebi čutim nerazrešeno navezanost.
Zelo nerazrešeno.
- To ni v pomoč. - Prav.
Tvoji pogosti obiski
niso povezani s popravljanjem stvari ali deljenim starševstvom.
Poskušaš si olajšati vest, ker si uničil zakon.
Na njeni strani si, ker hočeš spati z njo.
Sofi. Tudi ti imaš nerazrešeno navezanost.
Morda pa noče spati s tabo.
- Hoče. - Požri se.
Njegovo disfunkcionalnost prenašaš, ker je lažje privzeti staro dinamiko,
ki vključuje hišnega mojstra, kot pa se naučiti postaviti meje.
Ne moreš ves čas kriviti Nicka, dokler ne opredeliš svojih meja.
Ključe hiše hočem nazaj.
Hvala, da si naju sprejela.
Vedno sem na voljo za nujne primere.
Čeprav je tole drugače kot takrat, ko je Mark poslal denar manekenki z Instagrama.
- Potrebovala je potrebščine za šolo. - V parku je poučevala taj či.
V redu.
Vem, koliko vama je Maya pomenila.
Samo razumeti poskušava.
Menda so v njenem telesu našli zdravila.
Nisem vedela, da je imela težave s tem. Vi ste?
Ne smem v podrobnosti, ker moram ščititi njeno zasebnost,
imam pa veliko izkušenj z odvisnostmi
in žal se take stvari dogajajo ljudem, ki se sami zdravijo.
Na pogrebu sva govorila z njeno teto.
Rekla je, da je imela Mayina mama težave z mamili
in da jo je deset let staro zapustila.
Niste vedeli?
Z Mayo sva šele začeli delati
in če bi imela malo več časa, sem prepričana…
- Več časa? - …bi mi to povedala.
Maya je bila v stiski. To bi morali videti.
O čem sta se pogovarjali?
Razumem, da sta jezna in zmedena, in lahko se zneseta nad mano.
Samo čudno je, da veva o tem več kot vi.
Ja, v redu.
Glede na to, kar se je zgodilo, razumem,
da sta morda izgubila zaupanje vame.
Čeprav vaju zelo cenim,
sem vaju dolžna vprašati, ali bi želela
nadaljevati s kom drugim.
- Ja. - Ja.
Vau. Vidita? Končno se o nečem strinjata.
Ja. Po moji zaslugi.
Presneto, Liz. Ava je sporočila, da se seli k prijateljici.
Prestopila si mejo.
Ja, po vajini krivdi.
Midva sva kriva? Zakaj sva midva v težavah?
Dovolila sta mi prevzeti nadzor in vaju vsakič povoziti.
- Liz… - Ne zdaj, Charlie, jaz govorim.
- Oprosti. - Vidiš? Že spet.
Odpustiti me morata.
Ne bova te odpustila.
Vzgajata otroka.
V svojem domu morata imeti nadzor.
Naredita to.
Ne išči pri njem dovoljenje, strahopetec. Naredi to.
- Odpuščena si. - Nisem.
Vesta, kaj pomeni beseda "odločen"?
Če kaj pomaga,
sem brez vajine vednosti Sutton odpeljala na prvo kosilo.
Fotkala sem jo z mojim koktajlom.
To smo hoteli narediti kot družina, cipa.
- Daj jo. - Dovolj imava tega,
- da gospoduješ tukaj. - Ja.
Kdaj in kje mora Sutton spati
- in kako naj jo hraniva… - Ja.
- …kopava, podirava kupček. - Midva sva starša, Liz.
- Midva. - Hočeš otroka? Težka bo.
Počakati boš morala na butaste sinove, da te naredijo babico!
Tako, uspelo ti je.
Odpuščena sem in tako je najbolje.
Seveda me bo Sutton pogrešala.
Najino crkljanje, kopanje
z račkicami in…
No…
- Ampak v redu je. - Hej, ne. Liz.
Ceniva vse, kar si naredila za naju.
Brez tebe ne bi zmogla samo z eno varuško.
- Hvala za vse, kar si naju naučila. - Ni za kaj.
Ostani del njenega življenja.
Še vedno bom prihajala, kadar bom hotela.
Samo zastonj varuška ne bom več.
Kaj sva naredila?
Adijo. Bravo, da si ubil Drexa.
Ne bom rekel, da je bil super prvi zmenek.
Hrana je bila pa super.
Zanimiv pogovor.
Veliko več vpitja, kot si pričakoval.
Morda malo.
Bernice je bila Italijanka in ta zveza je bila zelo glasna.
Je to rasizem?
Malo.
Jimmy, mi narediš uslugo?
Vem, da sem uničila nocojšnji večer.
Greva lahko še na en prvi zmenek?
Povej, kdaj.
Zdaj.
- Hej. - Kristus.
- Zakaj si tako pozno tu? - Ker si tudi ti.
Mark in Donna sta me odpustila.
Beda.
Kaj se je zgodilo?
Pred tem sta mi povedala, da je imela Maya težave z zapuščenostjo.
Tega mi ni uspelo izvleči iz nje.
Ne moremo nadzorovati, kaj nam bodo pacienti zamolčali.
Ni čudno, da jo je selitev prijateljev podrla.
Če bi vedela, bi lahko ukrepala.
Mogoče. Ali pa ne.
Osamljenost je huda reč.
Veliko je osamljenih.
Najhuje je, da ne vem, ali je bilo namenoma ali po nesreči.
Smrt je smrt.
Ne obremenjuj se s tem, da moraš vse razumeti.
Je torej vseeno, ali bom kdaj izvedela?
Mislim, da že veš.
Veliko časa sem potrebovala, da sem začela zdraviti travme.
Spraševala sem se, če bi sploh smela.
Bila je huda napaka, ker očitno ne obvladam.
Ni res.
To je pač poklicno tveganje. Maya je zgolj prva.
Če boš še naprej ubirala to pot,
ne bo zadnja.
Kaj delaš?
Za naslednji teden sem odpovedala vse paciente.
Premislila sem si. Potrebujem dopust.
Se spomniš mojega mentorja iz Bellevueja?
Ko se je zapletlo,
je vedno rekel nekaj, kar sem si zapomnil za vse večne čase.
"Dlje ko rabiš, da spet sedeš v sedlo,
manj možnosti je, da se bo to zgodilo."
Ja, jebeš sedlo.
Lahko noč, Paul.
Vuf.
Prevedla Lidija P. Černi