Jaj, most kaptam egy e-mailt az edzőmtől!
Felújítják a Wesleyan edzőtermét,
úgyhogy járnom kell az előszezon edzéseire, egyből érettségi után.
Olyan hamar?
Tudtam, hogy az a kibaszott edző kipécézett.
Ja, biztos egy célja volt az edzéstervnél, hogy neked fájjon.
Nem, csak… Nagy terveim voltak júniusra.
Szerettem volna utazgatni, strandolni…
Azt is gondoltam, hogy szuper lenne, ha csak úgy bámulnálak téged.
Selyemfiú…
Tök be fogsz depizni, ha egyedül maradsz ebben a nagy házban?
Csak te és én leszünk, haver.
Nagyfiúk bulija, igaz?
Két nagyfiú, akik nagyfiús dolgokat csinálnak.
Nagyfiúk!
Ki kell költöznöd abból a kisházból.
Marisol tutira be fog csavarodni.
Ja, nem a kedvencünk.
Talán nem kéne rádumálnod másokat, hogy hagyják itt apámat, miután én leléptem.
Srácok, teljesen jól megleszek, ígérem.
Tudjátok ti, mekkora ricsaj van nálunk,
mert az anyám madarakat idomít?
- Nem. - Honnan tudtuk volna?
- Én tudtam. - Esetleg miután Alice faképnél hagy,
ideköltözhetnék én.
Gáz, hogy tényleg elgondolkodtam rajta?
- Ja. Nem jó. - Tudod, hol találsz, lakótárs.
- Nem fogsz elmenni, ugye, Sean? - Soha, Jimmy.
Mert mi vagyunk a nagyfiúk.
Ne hagyj már így!
- Jó. - Így is van!
Látod, minden este ez fog menni.
Hali, Maya!
Megkaptam az üzit, hogy a héten nem tud jönni.
Semmi gáz.
De ha még egyszer előfordul, akkor megkeresem.
Terápiánk lesz, bárhol is van, edzésen, hullámvasúton, valaki ágyában…
Nekem aztán mindegy.
Na jó, viszlát!
Oké, mi van, ég a ház, Liz?
Derek anyja két napja itt van itt.
És máris kivagyok tőle, mint a szar.
- Mit csinál? - Semmit.
Irtózatosan kedves.
Ezért egy gonosz lángelme.
Tudod, mit mondott nekem ma reggel az a ribanc?
„Derek szerencsés, hogy vagy neki.”
Ez tényleg durva.
- Neked elment az eszed? - Nem érted.
A megfelelő dolgokat mondja a megfelelő hanghordozással,
és aztán néhány másodpercig tartja a szemkontaktust,
hogy érezhessem a rosszallást, amit senki más nem vesz észre.
Liz!
Tartsd, tartsd, tartsd!
Igen?
Szia. Van itthon az a jégkrém, amit Derek úgy szeret?
Hozom.
- Mi az? - Bocsánat, csak…
Nem tudom, mit csináltál magaddal, de csodásan nézel ki.
Köszönöm!
Te is érezted?
Ja, le kell tennem, Liz.
A Parkinson előtt szép, erős hangom volt.
- Hiányzik. - Igen.
És utálom azokat a beszédgyakorlatokat.
Én is utálom őket.
Amikor a kiabálósat csinálom,
segít, ha olyat kiabálok, ami igazán bosszant, mint például:
„A gyerekeket ki kéne tiltani az éttermekből.”
- Igen. - „A Richardokat nem kéne Dicknek hívni.”
„Az ikrek összezavarnak és megijesztenek.”
Ez nagyon jó.
Jó érzés.
Én próbálnám leépíteni a praxisomat,
erre Sykes folyamatosan küldi a parkinsonos betegeit.
Ők nem olyan vidámak, mint én.
Igen, imádom, hogy ennyire jól ismered magad.
Nézd, te pozitív példakép vagy!
Nagyon büszke vagyok rád.
Folytasd nyugodtan!
Egy kicsit sajnálod magad,
hogy a remegés kétoldali lett?
Most már két remegő kezem van.
Beépített dzsesszzenészkezek.
Fosse. Fosse. Fosse.
Rendben. Ez normális folyamat.
De ha ki kell adnod magadból, az sem baj.
Tudod, nekem panaszkodhatsz.
Tudom, és pont ezért nem csinálom.
Igen, igen. Mert a csendes szenvedéstől mindjárt bátor vagy,
és te akarsz a legjobb Parkinson-kóros lenni.
Ezt mondják rólam?
Hogy a legjobb vagyok?
Legalább a top tízben vagy.
Mindennap belehaltam…
Úgy vártalak
Drágám, ne félj
Ezer éve már, hogy szeretlek
És még 1000 évig foglak
Mehet?
Az idő megáll, minden szép, ami ő
Sátor leszek, nem fogok…
Mi van?
„Bátor”, édesem.
Szerintem meg „sátor”.
Hogy lehet valaki sátor?
Mi az, hogy valaki sátor?
Én vagyok a legsátrabb lány.
- Te meg sátor pasi vagy. - Sátrak vagyunk.
A szülinapomon bárhogy énekelhetem. Játssz!
- A refréntől? - Aha, nyomjuk!
Mindennap belehaltam, úgy vártalak
Drágám, ne félj
Ezer éve már, hogy szeretlek
És még 1000 évig foglak
Mindennap belehaltam, úgy vártalak
Drágám, ne félj
Ezer éve már, hogy szeretlek
És még 1000 évig foglak
Igen, holnap lesz a szülinapja, szóval sokat gondolok rá.
Ó, emlékszem a sátras estére.
Tök jó volt mindig, amikor anyu énekelt.
Nektek talán. Nekem nem.
Ha tehetséges vagy, nagyobb rajtad a nyomás.
Ti ezt nem érthetitek.
Mondd, hogy vidíthatunk fel!
Nincs rá szükség.
Nem baj, ha az ember időnként melankolikus.
Időnként?
Hé, tudod, mit? Örülök, hogy legalább egy ember
emlékszik még a családból Tia születésnapjára.
Úristen! Az csak egyszer volt.
Csak egy szülinapja volt a halála óta.
A halott anyuka szülinapjaiból 100%-ot hagytál ki.
Anya úgy szerette a szülinapjait!
Most engem is elszomorítottatok.
Engem is. Hé, tudjátok, mi vidítana fel?
Bunkózzunk idegenekkel, akik nem hallanak, mert AirPods van a fülükben!
Tessék! Ezt nézzétek! Kezdjük!
Üdv!
Napellenző sapka, napszemüveg és napvédő ing…
Máskor maradj a szobában!
Oké, tessék! Jimmy, ezt kapd el te!
Jó.
Szép sétabot, nagyfater!
Ejha, köszönöm!
Hosszabbítható.
Csak elfordítjuk ezeket a kis kék izéket, és máris kinyílik.
Szeretné kipróbálni?
- Nem, köszönöm! - Biztos?
Igen, de jó volt magával beszélgetni, és szép napot kívánok!
Magának is! Akkor viszlát!
- A fenébe, Brian! - Az hallókészülék volt.
- Tudom. - És nagyon jól működik.
DIREKT TERÁPIA
ANYA SZÜLINAPJA
SUMMER CSÁ LUVNYA ANYUD SZNAPJA VAN
Szia, magamtól eszembe jutott.
Szia, csak kérdezem, hogy mizu.
Anyukád szülinapja nem lehet az önutálat napja.
Az a szilveszter.
Mi újság? Jól vagy?
Igen, csak aggódom apa miatt.
A boltban elszomorodott a tekintete,
és azt mondta a margaritás üvegen lévő nőre, hogy tiszta anya.
Az egy sziluett. Nincs is arca.
Ma reggel meglátogattam anyukádat, és bemutattam Derricknek.
Tutira örült, mert amikor megfogtam Derrick kezét,
két baszó pillangó repült el.
Ez annyira anyás!
- Aha. - Oké, innom kell egy kávét.
Apa miatt erősnek kell ma lennem.
- Szeretlek. Szia! - Szeretlek.
Jimmy, inkább ilyen…
Azt csinálom…
- Szerintem ugyanazt a hangot csináljuk. - Szerintem nem.
Mi bajotok van?
- Mi? - Mi van?
Rájöttem…
hogy ez anya utolsó olyan szülinapja,
amit együtt fogunk tölteni,
mielőtt egyetemre mész, és nem hagyom, hogy szomorú legyen.
Ünnepelni fogunk.
Úristen!
Az maradékos rántotta?
Baszki, igen, az.
Anya kedvenc reggelije. Emlékszel?
Ami kezdett megromlani a hűtőben, azt felvágta, aztán tojás és sajt.
Ma kínai tészta és egy fél üveg olajbogyó lesz benne.
Ez inkább „hányottának” hangzik.
Használd ezt a szót a barátaiddal, és szólj, hogy felkapta-e a net!
- Nőj fel! - Ribanc!
Brian is jönni akar, és gondoltam, hogy talán elhívhatnád Summert is.
Elhívom.
Apa, ez nagyon klassz tőled.
Klassz, mi? Szuper nap lesz.
- Igen. - Tényleg…
Nagyon szuper lesz.
- Ne! Ne! Ne, ne, ne, ne! - Ne! Nem, nem. Ne!
Hé, ne görbítsd lefelé a szád!
Nem görbítem lefelé a számat.
Tudom.
Mit csinálunk? Menjünk… Menjünk bulizni!
Oké, mi a nagy terv?
Ne… Ne igyunk pár mimózát?
- Vagy menjünk kávétúrára? - Vagy…
Ó, jesszus!
Parancsolj, apa!
Itt nem jó. Hadd segítsek!
A csudába!
Fent hagytam a könyvem.
Négykézláb. Letehetetlen.
A menopauzás nők a pályán maradnak. Ennyit elárulok.
- Hozom. - Ne, majd én!
A te dolgod, hogy pihenj… leveles szarokat egyél,
és ne menj sehova a szívecskepárnád nélkül.
Köszönöm, hogy ilyen szépen ápolsz, öcsi.
Van érzéked hozzá.
Ahogy elnézlek, lehetnél akár fizikoterapeuta.
Talán.
A barátaim kiakadnának, ha orvos lennék.
Az nem egészen orvos, de elég közel van hozzá.
- Megyek, hozom a fura könyvedet. - Oké. Kösz, doki!
Olyan édes ez a fiú!
Mindkettőtökből van benne.
Köszi!
Atyagatya!
A mamának mentolos cukor kell, mert most burkoltam be
egy rakás fokhagymás szart, méghozzá csúnyán.
- Megjött Gaby. A büdös barim. - Ó! Hűha! Büdös bari?
- Úristen! Úristen! - Ez kicsit sok lesz.
Nahát! Üdv, maga biztosan Bishop mama.
Odavagyok a fiáért, imádom a haját.
Ő mindig is ilyen volt.
Gyakorlatilag már az anyaméhből kijövet bubihaja volt.
Anya!
- Üdv! Connie vagyok. - Gaby.
Constance, nekem soha nem mondtad, hogy hívjalak Connie-nak.
Maga hívhat Connie-nak.
Menjünk, túrjunk elő egy mentolos cukrot!
És aki a bal oldaladra van temetve, egy gyors Google-keresés szerint,
az Arlene, aki özvegyen halt meg, mert megölte a férjét.
- Jópofa csavar, kicsim! Igen. - Gyilkos Arlene a hősöm.
Anya imádott pletykálni a szomszédokról.
Szia, anya!
SZERETŐ FELESÉG, ANYA ÉS BARÁT
A leggázosabb pólóinkban vagyunk, amiket tőled kaptunk,
és jól szórakozunk a szülinapodon, ahogy mindig is.
És egyikünk sem felejtette el soha, melyik napon van.
Hazudni a halottaknak? Tök béna.
Én csak annyit szeretnék mondani, hogy: „Tisztelet!”
Mindig hazavittél a suliból, amikor anyám elfelejtett.
És ő tanított meg tampont betenni.
Nem vezetés közben.
Bár a kocsiban.
Hú, ki ez a dögös pasi?
Olyan, mint egy dögös Louis.
Beszarás!
Tényleg Louis az.
Elájulok.
Miért borotválta le a szakállát?
Mondtam, hogy itt leszünk, de nem gondoltam, hogy eljön.
- Sziasztok! - Szia!
NYÁDVANSZAG VAN
Remélem, nem zavarok.
Mi az a „nyádvan”?
Semmi. Veled mi az anyád van?
Igen. Még soha nem működött a pólóm.
Beszarás. Ez egy kurva adrenalinfröccs.
Megcsináltuk, kicsim.
Most, hogy ezen is túl vagyunk, épp anya kedvenc játékát akartuk játszani.
Játszottál már Husi-nyuszit?
Nem, de a nagybátyám sokat kérdezte ezt, és most börtönben van.
Ne rontsd el a temetői buli hangulatát, Louis!
- Bocs! - Na jó.
Annyi pillecukrot kell a szádba tömni, amennyit csak tudsz,
és akkor azt mondjuk: „Szeretlek, anya.”
Te mondhatsz „Tiát”.
Köszönöm.
Vigyázz, kész… Ó, már megy!
Kész, rajt, rajt, rajt!
- Szeretlek, anya! - Szeretünk, Tia!
Nagyon szeretlek! Szeretlek!
- Ó, basszus! - Ó, basszus!
Jövök. Semmi baj.
Segítünk, segítünk.
Oké. Oké.
Bocs! Bocs!
- Oké. - Köszönöm.
Tia majdnem visszaadta.
Brian!
Először azt hittem, hogy csak kitalálod az egészet.
Ha nem lennénk a szobában,
úgy érzem, hogy nagy levegőt venne, és felfalná a lelked.
Megmondtam. Köszönöm, köszönöm.
Nagyon kellett, hogy lássa valaki.
Honnan indult ez az egész?
És mosolyogj, ne lássák, hogy szenyózunk!
Régebben állandóan szekáltuk egymást.
Ja, mindig kritizálta a nevelési elveimet, szerinte túl sokat foglalkozom velük.
És végül azt mondta, hogy álljak le.
Azt mondta, álljak le, Gaby.
Le-TiVózta a fejed?
Akkor betelt a pohár, úgyhogy mély levegőt vettem,
és egészséges határokat állítottam fel.
Higgyem el, hogy nem vágtál vissza?
Megeshet, hogy „picsanyós”-nak neveztem.
Hú!
Hogy fogom túlélni a hét hátralévő részét?
Ó, a francba! Nem tudom. Mennem kell. Sean találkozni akar velem.
- Ne, ne! Ezt ne! Gaby! - De. Muszáj.
- Ne már! Ne menj! - Muszáj.
Visszaért!
- De édes fiú! - Sean látni akar.
- Nem akar. Üzent nekem. - Dehogy.
De igen, írt. Nem akarja, hogy átmenj.
- Nem írt ilyet. - De.
Mennem kell. De örülök, hogy láttam ezt a dinamikát.
Talán írok egy cikket róla. De figyi, nemsokára elmegy!
És Dereknek nem kell több stressz, különben felrobban a szíve,
és az aztán baromi zűrös lenne.
- Oké? - Igen. Oké.
- Édesem… - Igen?
…pont az ellenkezőjét tanácsolom,
- mint amit a pácienseimnek szoktam. - Oké.
Fojtsd magadba ezt az egész szart,
erőltess magadra egy nagy, bárgyú mosolyt,
és zárd ki az egészet!
Ez a specialitásom.
Bizony.
- Kevesebb szociopatát tegyél bele! Jó? - Oké.
Szeretlek. Szia, Vonat! Pá, Bishop mama!
- Örvendtem! - Viszlát!
- Szia! - Szia, G!
- Szia, kicsim! - Szia!
Szerinted furcsa, hogy anyám masszírozza a lábamat?
Igen, de jobb ha ő, mint ha én.
Ez vicces.
Liz, haláli vagy.
Ahogy te is, Connie.
Én most…
Nagyon köszi, hogy eljöttél idáig,
hogy segíts nekünk puszta szívjóságból.
Egy hétig ingyenkaját kérek,
és ha bármi szokatlant rántva akarok,
ti megcsináljátok.
Nincs kérdés, nincs ítélet.
- Megdumáltuk. - Na jó. Mit akartok?
Szóval egy csomó másik veterán elkezdett lejárni hozzánk az MMA-terembe.
Gondoltuk, jó lenne összehozni egy ilyen támogatói csoportot.
Van köztük, aki nincs jól.
Szóval, segítenél nekünk összeszervezni valami ilyesmit?
Most szórakoztok?
Pontosan ilyen dolgokat akarok csinálni.
És nincs annál gyógyítóbb, mint kibeszélni a dolgokat
olyanokkal, akik pontosan ugyanazt élik át, mint te.
Ray, Gerry, kösz, hogy eljöttetek.
Bassza meg a Parkinson!
Bassza telibe arcon!
Bassza telibe az anyja arcát!
Ez túl sok. Túl sok.
Ja, én is éreztem, aha.
Ha nem lesz befeszülve, a-akkor talán kedvelni fogod.
Vagy nem.
Ez ilyen vagy igen, vagy nem.
Neked is van valami bajod?
Első stádiumú prosztatarákom van.
Az menő.
Maradhatsz.
Kösz!
Szóval, ki kezdje? Nem te.
Mióta kétoldali a remegés, nem tudok nem gondolni mindarra,
amit már nem fogok tudni megcsinálni.
Például leírni a nevemet, vagy feltenni egy lemezt.
Tartani egy csésze kávét.
Öregem, ez kemény.
Nekem főleg csak pisilős bajom van.
Nem vagy túl különleges.
Nekem is van pisilős bajom.
Srácok, ez nem verseny.
Paul, olyan sok embernek segítettél!
Gondolj az örökségedre, a dolgokra, amiket elértél!
Te mondtad nekem,
hogy ne azon gondolkodjak, amit nem tudok megcsinálni,
hanem koncentráljak a kis dolgokra.
Ez a barom engem is rádumált erre.
Van egy jó példám.
Nagyon mázlistának érzem magam, hogy veletek lehetek.
Mi sokkal menőbbek vagyunk nálad.
A mázli enyhe kifejezés.
Beszélgettünk, és az élete sivár volt, mint a Rekviem egy álomért című filmben,
és nem a közepén, ahol élvezik, ahogy beüt a heroin.
Hanem a végén, ahol összeseggelnek, és rájössz, hogy a heroin nem buli.
- Brian! - Kellie kérdezte, hogy taliztunk.
- Nem kérdeztem. - Nem.
Nem kérdezte.
Átveszem. Nem tudom, hogy hallania kéne-e ezt.
Ó, már hallotta ezt a sztorit.
Csak ezzel tudom elaltatni.
Jó, hogy találkoztunk, Sutton!
Viszlát egy szép napon a rendelőmben!
Kellene azon aggódnom,
hogy Alice és Summer ma este gond nélkül jutnak piához?
- Nem. Önállóak. - Megtehetik.
- Az jó. - Oké.
Szóval, Louis, hogy alakul az életed, most, hogy szexi vagy?
Igazából elég jól.
Büszke leszel rám. Megtanultam, hogy kell iható kávét főzni,
előléptettek a munkahelyemen, és elkezdtem randizgatni valakivel.
Vicces lenne, ha megölném.
Bocs, nem tudom, miért mondtam. Van még egy kis tüske.
Mindenesetre ez nagyszerű.
Egy brit pubban találkoztunk.
Mindketten kolbászoztunk.
- Ez valami szexdolog? - Lehet az is.
Szerintem Tuppence az egyetlen másik brit,
akivel San Diegóban találkoztam, szóval talán emiatt…
Bocs! Tuppence, mint két penny?
Igen, Tuppence, így hívják.
- Ez nem név. - Ő a gyerekét Suttonnak nevezte el.
Ó, elnézést, Tuppence kétszeres Tony-díjas Broadway-legenda?
Könyvelő.
Sokkal menőbb, mint ahogy a neve sugallja.
Okos és vicces,
és csinos, és nem is tudom, olyan érzés…
olyan igazi.
Nagyon jól vagy, Louis.
Azt hiszem, a karma nem is egy kurva.
De Brian az.
Igaza van.
Veled mi van, Jimmy?
Randiztál azzal a Sofi nevű hölggyel?
Mondtam, hogy fogok, de aztán nem hívtam el.
Oké.
Azért volt egy randim egy aranyos nővérkével.
Szép. Fogtok még találkozni?
Remélem, nem. Az tönkretenné.
Amikor Alice reggel felhívott, és megkért, hogy jöjjek ma,
először nemet mondtam, de ragaszkodott hozzá, és már örülök neki.
Én is. Igen, ez…
Nagyon jó volt találkozni veled.
Örülök, hogy látlak.
Elviszem a parkba. Nem bánod, ha másik bodyt adok rá?
Jaj, ne! Ez a barátom tiszteletére van.
A felirat: „Muti a cicit!”
Szoptatós poén, Kellie.
- Ne legyél gusztustalan! - Oké.
Holtbiztos, hogy fel fog mondani.
Köszönöm szépen. Nagyon kedves tőled.
Imádom azt a kis ugró fickót a nyelvén.
Új?
Nem, volt pár patika, sosem hordott Jordan 4 Retro OG Bredsem,
úgyhogy 800-ért elpasszoltam őket a neten.
A zséből megvettem ezt a cipőt,
és még két másik párat, amiket továbbpasszolok.
Nyolcszáz dollár?
Jézusom, ebből kéne megélned.
Ez inkább csak ilyen hobbi.
Néhány hobbi karrierré válik, Liz, még ha a tiéd nem is.
Mi is a neve?
Kavicsfúvás?
Kőcsiszolás, de ezt te is tudod.
Honnan tudhatnám?
Nekem soha nem adtál.
Ez furcsa, anya.
Mindannyiunknak vannak kövei.
A nagymamának nincs köve?
Nem mindenki kap követ. Nem rajtam múlik.
Csakis rajtad múlik.
Ja, menj, és fújj neki egyet!
Matthew, úgy tűnik, nagyon szereted ezeket a cipőket.
Imádom őket.
Imádok dropokat keresni, a boltok előtt táborozni…
Akkor miért nem próbálod meg rendesen?
Legyen ez a munkád!
Fullos vagy, nagyi.
A nagyi fullos.
Ja.
Fullos vagyok.
Ez jó volt, igaz?
Látod, mi történik, ha a gyerek vezeti a beszélgetést?
Egy szabályom van, emlékszel?
Ne mondd meg, hogy milyen anya legyek!
És tudom, hogy ezt a baromságot gondolva bámultál
az első naptól, hogy idejöttél.
Nem vádolhatsz semmivel.
Csak hamis kedvességeket mondtam.
Kurvára tudtam.
Elhitetted velem, hogy őrült vagyok.
Tudod, mit, Constance? Élvezd ki ezt a látogatást,
mert tényleg nem tudom elképzelni, hogy bármilyen szín alatt újra jönnél!
Elizabasz.
Hallottam.
Akkor jó!
Ó, jesszus!
Hé! Van egy perced?
Mikor utoljára ilyen komolyan jöttél ide, akkor azt mondtad, mellélőttem a bobával.
Innivalót ne kelljen rágni!
Olyan lusta vagy!
Nézd, gondolkodtam a hagyatékomon,
és tudom, hogy inkább Jimmy mentorának tekintesz, mint a magadénak.
Azért, mert nektek ott van a „szeretlek, apa, utállak, apa” dolog.
Nagyon nagyra tartalak.
Ezért szeretném neked adni ezt.
Nekem akarod adni a szobámat?
Nem. A praxist.
Szeretném, ha átvennéd a Rhoades Kognitív Viselkedésterápiás Központot.
Úristen! Mi van a kicsi fiaddal, Jimmyvel?
Meg fogja érteni.
Már nem is kognitív terápiát csinál.
Ő a saját útját járja, de mi ugyanabból a terápiás fából vagyunk faragva.
Ismered az összes eszközömet.
Gondoltam, elkezdhetnénk találkozni, és beavatnálak, hogy-hogy…
hogy szerintem hogy mennek a dolgok.
Paul, nagyon megtisztelő, és szeretlek, tudod nagyon jól.
Tudom.
Szóval nem akarok másképp reagálni,
csakis teljesen őszintén és egyenesen.
De nem ezt akarom kezdeni az életemmel.
Szívás.
Emlékszel, hogy mondtam, mennyire szeretnék elkezdeni
olyanokkal dolgozni, akiknek durvább szarjaik vannak?
Nos, elkezdtem.
És kurvára imádom.
Mayával nagyon szépen haladok.
Támogatói csoportot indítok veteránoknak.
Még azt az álmot is megengedem magamnak, hogy saját traumaközpontot nyitok.
Mit gondolsz?
Szerintem bármit akarsz csinálni, az remek ötlet.
Na jó. Gyere csak ide! Ez egy hosszú lesz.
Jó a partizós szettem?
Majd megmondom, ha felveszed.
Kemény, de igazságos.
Lenne egy vicces kérdésem.
Miért hívtad meg ma Louist anélkül, hogy szóltál volna?
Olyan nagy az a brit szája!
Mi a helyzet, kislányom?
Azt hiszem, szerettem volna, ha látod, milyen csodás az élete, mert te csináltad.
Apa, segítettél az egyetlen embernek, akinek a legkevésbé volt okod segíteni,
és nagyon szeretném, ha magaddal is megtennéd ugyanezt.
Totál értelmetlen, hogy ő tovább tud lépni, te pedig még mindig nem.
Miért nem hívod fel Sofit?
Akkor jimmyztél engem?
Már értem, miért lesznek ingerültek a betegek.
Nem tudom elhessegetni a képet, hogy itt vagy egyedül ebben a házban.
Nem tudok elmenni az egyetemre,
ha nem tudom biztosan, hogy nem fogsz a sötétben ülni mindenféle élet nélkül.
Minden rendben lesz.
Hiányozni fogsz, de tudom, hogy készen állsz az indulásra.
És a legmenőbb az egészben, hogy én és az anyukád,
mi értük el ezt.
Alice, nincs nagyobb öröm annál, hogy mész, és bazi sokra viszed.
És nagyon büszke vagyok rád.
Érted?
Értem.
Még egy dolog!
Szóval, amennyire tudom, a normális gyerekek baromira örülnek,
hogy suliba mennek, és otthagyják a szüleiket.
Tegyél meg egy szívességet, és játszd el a normálisat!
Csak akkor, ha te is.
- Megegyeztünk. - Megegyeztünk.
Normális.
- Úgy tudtam! - Normális.
- Megegyeztünk.
Normális.
Itt van.
Liz?
Azt csak szeretné!
Connie vagyok.
Derek anyukája.
Paul. Vonakodó barát.
Hallottam, hogy „barát”-nak hívtál.
Bassza meg a Parkinson!
Ez jópofa.
Maga is mondhatja, ha akarja.
Bassza meg a Parkinson!
Csak beugrottam megnézni Dereket.
A feleségem orvos, úgyhogy adott egy ilyen fogóizét,
mert nem szabad lehajolnia.
Figyelmeztetésképpen: négyszer megfogta vele a seggemet.
Csak gyorsan be akarok köszönni,
aztán leszállok rólatok.
Oké, az előbb aludt. Megnézem, felébredt-e.
Jó.
Képzeld, Paul lánya környezetvédelmi tudós!
Talán kideríthetnéd, hogy nem akar-e fagyizóban dolgozni.
Meg ne próbáld!
Adtam neki pár gyereknevelési tanácsot.
Úgy fest, örömmel vette.
Magának van köve?
Van.
Imádom.
Hosszú, teljes életet éltem.
Az ember azt hinné, hogy tanulni akar belőle.
Sajnos úgy tűnik, az életünkben lévő fiatalabb emberek
nem kérnek abból, amit adni tudunk.
Mikor lettünk mi a vén trottyok?
Csak a maga nevében beszéljen!
Én ikon vagyok.
Vaú!
Ez jó.
El fogom lopni.
Válasszon saját állathangot!
Nem találom Dereket.
Derek?
Jesszusom! Mi van?
Inkább ne ijesztgessünk szívbeteg embert!
- Hogy találtatok meg? - Látott a postásunk.
Tony, az a rohadt spicli!
Mégis mit képzeltél?
Nem biztonságos kijönnöd a házból.
Nem biztonságos bent lennem a házban.
Nem szabadna stressznek kitenni magam.
Meg kell oldanotok magatok között, vagy mindketten tűnjetek innen!
Jó, egyikőtöknek maradnia kell, mert még ápolni kell, és az…
- valószínűleg a nejem legyen. - Valószínűleg?
- Valószínűleg? A nejed? - Ja, a nejem.
- Oké. Oké. - Azt mondtam: „Nyilván a nejem.”
Én most hazaviszem.
Hagyjuk, hogy ők megoldják!
Az soha nem fog megtörténni.
Nem tudom.
Néha, amikor egy felnőtt férfi elmenekül otthonról,
egyesek rájönnek, hogy ideje békét kötni.
Tudtad, hogy egy hónapig nem szexelhetek?
Sétálhatunk csak szép csöndben is.
Bocs, megszegtem a szabályt.
Talán hagyhatnám a fiamnak kisütni, mit akar.
Senki sem szereti, ha az anyósa megmondja neki, mit tegyen.
Jó ég, mennyire közhelyesek vagyunk!
Hát, legalább nem azon vitatkozunk, ki készítse a karácsonyi sonkát.
Mert egyikünk sem ért szart se a főzéshez.
Én is bocsánatot kérek. Jó tanácsot adtál Matthew-nak.
Rég nem láttam ennyire felvillanyozva.
Nos, már jártam ebben a cipőben.
Matthew mindig is úgy érezte, hogy a családja árnyékában él,
és Derek testvére is ugyanígy volt.
Nehéz volt neki gyerekként.
Valószínűleg többet kellett volna foglalkoznom vele.
Azt mondod, helyes a módszerem?
Nem, azt mondom, hogy minden gyereknek másra van szüksége.
Hallottam, amit hallottam.
Jó munkát végeztél a fiaiddal.
Köszönöm.
Szívesen.
Itt azért még nem tartunk.
Hála Istennek!
Mindennap belehaltam, úgy vártalak
Drágám, ne félj
Ezer éve már, hogy szeretlek
És még 1000 évig foglak
Az idő megáll, minden szép, ami ő
Sátor leszek Nem hagyom, hogy ezt bármi elvegye
Egy lépéssel közelebb
- Istenem! - Ó, jesszus!
Ez nagyon…
- nagyon korai volt. - Ja, tudom.
Ez nem annyira a világom.
Általában nem találkozom valaki teljes családjával
és teljes lányával az első randin,
ami véletlenül egybeesik a meghalt feleségük/anyjuk szülinapjával.
Szóval, nem tudom…
- Irtó fura csaj. Csípem. - Aha.
Bejön a puffos ruhaujjad.
És a hullámzó hajad.
- Nagyon szép vagy. - Szexi.
- Hány gyereked van? - Hát… Esetleg…
Nem kezdenénk énekelni?
A refréntől!
Mindennap belehaltam, úgy vártalak
Drágám, ne félj, 1000 éve már
DONNA NEM FOGADOTT HÍVÁS
Hogy szeretlek
És még 1000 évig foglak
És végig hittem benne…
- Csá, Donna! - …hogy megtalállak
Mi újság?
Az idő elhozta a szíved
- Lassan! Lassan! - Ezer éve már
Hogy szeretlek
Várjon! Hogy érti, hogy elvesztettük Mayát?
És még 1000 évig foglak
A feliratot fordította: Binder Natália