Te Metjū. Atstājiet ziņu!
Čau, Metjū! Te atkal es.
Es ļoti atvainojos. Lūdzu, atzvani man, lai varam aprunāties, ja?
Es tevi mīlu. Pēc pāris stundām zvanīšu atkal.
Izdevās?
Es neesmu nevienam puisim tik daudz zvanījusi kopš...
Vispār es nekad puisim neesmu tik daudz zvanījusi.
Es vienmēr esmu bijusi ļoti forša.
- Esi gan. - Jā.
- Zini, kas tevi iepriecinās? - Kas?
Paskaties!
Zinu, ka esi sajūsmā, bet atslābsti!
Sapratu.
- Labrīt, balodīši! - Sveiks, Dī!
Sveiki! Kā klājas?
Šo skaisto dienu labāku var padarīt tikai tas,
ka redzam dedzīgu jauktas rases pāri.
- Labi. - Es nebiju atslābis, vai ne?
- Tu nekad neesi. - Sasodīts!
Ir tik jauka diena. Vajadzētu iet uz pludmali.
Neej šodien uz darbu! Nobasto!
Nevaru.
Es gribu gulēt uz dvieļa, kamēr tu saki, ka esmu skaista,
un iezied man dibenu ar saules krēmu.
- Man jāstrādā. - Man jāstrādā.
- Izbeidz šito! - Izbeidz šito!
Dzīvojam kopā pārāk ilgi.
Klau, agrāk mēs bastojām visu laiku.
Vai atceries to reizi, kad nozagām tavam draugam mašīnu,
tad aizbraucām uz to supersmalko restorānu
un tad viņš piedalījās parādē.
- Nē, tā ir filma Aizliegtā brīvdiena. - Tieši tā.
Mēs noskatījāmies un tad tā izdarījām.
Viņš tā vairs neuzvedas. Šis Šons ir totāls īgņa.
Tā, omīt! Nešauj pār strīpu!
Nav redzēts, ka tu pati baigi izklaidētos.
Vismaz tavā vecumā
es vārīju visvisādas ziepes.
- Kas notiek? - Man jābrauc uz darbu.
- Mīlu tevi, saulīt! - Atā, mīļum!
- Jābrauc arī man. - Atā!
Pag! Tu koledžā jau tiki.
Neej uz skolu! Iedzersim margaritas!
Mans tētis ir aiz tevis.
- Kafiju. - Es dzirdu jūs abas.
Šodien ir kontroldarbs par renesansi. Man tas laikmets patīk.
Zubrīte!
Kas viņiem kait?
Klau, esmu centies rādīt piemēru kā neveiksminieks.
Esmu vīlies arī es.
Un es biju pie tās psihofarmakoloģes, ko ieteici...
- Jā. - ...par to, vai man vajadzētu
- lietot antidepresantus. - Lieliski.
Pieminēju arī, ka strādājam pie tā, lai es sajustu savas jūtas.
Šajā sakarā -
vakar es atļāvos raudāt, skatoties filmu par to,
kā lauva atkal satiek to dīvaino čali, kas viņu uzaudzināja.
Es ar tevi lepojos.
Vispār es gribētu atgriezties pie tā,
ko pieminēji bāra viktorīnas vakarā.
Par tiem draugiem, ar kuriem izklaidējies,
kad jūties nospiesta.
Xanax un Zinfandel.
Kā nu bez Zanija un Zinija!
Jā. Tiem diviem nevajadzētu būt draugiem.
Tie ir kā mēs ar draudzeni Vanesu 6. klasē.
Mēs nevarējām sēdēt kopā, jo vienmēr sagājām sviestā.
Atzīmes pasliktinājās, mūs atstāja uz pēcstundām.
Džeidai Robinsonei novilkām bikses.
- Kāpēc? - Viņa palūdza.
Viņa lepojās ar savu dibenu.
Vārdu sakot, tie divi ir slikta kombinācija.
Bēgot no vientulības, tu nonāc tieši pie tās,
ja izolējies un meklē glābiņu zālēs un alkoholā.
Ja sāc to darīt, Maja, piezvani man! Ja?
- Jā. - Labi.
- Gribi zināt, kas liek raudāt man? - Kas?
Tie video par īgno tiesnesi no Ohaio, kas runā ar apsūdzētajiem
un neliek maksāt sodu, ja viņu dzīve ir grūta.
Jep.
Sapņoju, kaut viņš būtu mans tētis.
Viņai ir smaga depresija,
ko viņa ārstē ar zālēm un alkoholu, jo jūt, ka draugi viņu ir pametuši.
Un tu par to priecājies tāpēc, ka esi sociopāte?
Mīļais, tāpēc, ka šis ir mans aicinājums.
Es jūtos kā Bejonse, kad viņa saprata, ka sāks dziedāt solo.
- Jā. - Pols iet pensijā,
un es visu laiku domāju: ja nu kādudien es atvērtu savu traumu centru.
Tas būtu stacionārs retrīts,
kur attīrīt organismu un piedalīties grupas terapijā.
Zinu, ka tagad tikai sapņoju, bet tiešām -
par to domājot vien, es jau uzbudinos.
- Ja? - Jā.
Tātad, kad palīdzi citiem pārvarēt traumu, tev tur lejā sāk kņudēt?
Jā. Kā notirpusi kāja, tikai ap manu persiku.
- Jā. - Nu...
man ir bijušas dažādas traumas.
Drūmas lietas, īstas melno lietas.
Ak tā.
Ko tu dari?
- Gribu tevi uz letes. - To var citādi...
- Ja? Uzcelšu. - Nē. Es pats.
- Esi drošs? Jā. - Jā, es varu. Jā. Pūles novērtēju.
- Jā. Pastāsti vairāk! - Jā.
Garš stāsts, bet es biju pirmais meklēšanā izsludinātais bērns.
Velns, cik seksīgi!
Ei, mums ir daudz darāmā, pirms aizlaižam tevi pensijā,
bet es tev ar visu palīdzēšu -
ar pacientu novirzīšanu, ar klientu datu apstrādi -,
poētiski pieliekot punktu ideālai karjerai.
Un mani pierunāja palīdzēt ar juridiskajiem aspektiem.
Tā. Šī ēka pieder tev,
tāpēc būs jāizlemj par apdrošināšanas līgumu,
ja Gabija un Džimijs turpinās te strādāt.
Vai arī tu varētu veikt īpašuma nodokļa nodošanu.
Vai es tevi garlaikoju?
Jā, nu, ejiet galīgi!
Klau, uz brīvdienām atbrauks Mega.
Ak dievs! Meiteņu tēti.
Vai varam, lūdzu, atvēlēt mazliet laika,
lai apspriestu, kā izaudzinājāt stipras sievietes, kas dievina tēti,
bet ne tik ļoti, lai satiktos ar veciem vīriešiem?
Jo veci vīrieši ir pretīgi.
Neapvainojies!
Klau, vai kāds no jums, āmurgalvas, var aizvest mani uz lidostu pēc Megas?
Protams. Ko vien tev vajag.
Ja man jābrauc, izvēlēšos mūziku.
Labi.
Valžān, beidzot Redzam viens otru skaidri
"Mēra kungs" Tev būs jānēsā citāda ķēde
Pirms saki vēl kaut vārdu, Žavēr
Pirms atkal iekal mani ķēdēs kā vergu
Ieklausies - man kaut kas jāizdara
Šī sieviete atstāj aiz sevis Bērnu, kas cieš
Esmu vienīgais Kas par viņu var iestāties
Žēlastības vārdā Man vajag tik trīs dienas
Tad atgriezīšos
Dodu goda vārdu - tad atgriezīšos
Tu laikam domā - es traks Esmu dzinis tev pēdas gadiem
Tādi kā tu nekad nemainās
Tāds cilvēks kā tu
- Domā par mani, ko gribi - Tādi kā tu nekad nemainās
- Ir pienākums, kas man jāpilda - Tādi kā tu nekad nemainās
- Tu par manu dzīvi neko nezini - Nē, divi četri seši nulle viens
Es tikai nozagu maizi
- Es brīdinu - Tu neko nezini par
- Žavēr! - Žavēru
- Esmu gatavs uz visu - Es piedzimu cietumā
- Ja vajadzēs tevi nogalināt - Pie draņķiem kā tu
- Es darīšu, kas jādara - Arī es - no rensteles
Vai jūs to izdomājāt?
- Jā, tā ir. Izdomājām. Jā. - Jā. Izdomājām.
Ei, Pol! Cik reižu Džimijs no tevis jau ir sērīgi atvadījies?
Daudz par daudz.
Tas nav tīšām, ja?
Vienkārši ik reizi, kad tagad atvados, tas iznāk pārāk emocionāli.
Es savas atvadas taupu reizei, kad tiešām iesi prom.
Bet pabrīdinu -
tev vajadzēs pateikt, cik ļoti mani mīli
un kā esmu ietekmējusi tavu dzīvi un ādas kopšanu.
Par kakao sviestu esmu starā.
Tev rokas ir kā tādam, kam 25.
Ei, puika! Vai uztaisīsi man izklājlapu,
lai varu sekot līdzi pacientu novirzīšanai?
No problemo. Tev - jebko.
- Līdz vēlākam! - Ardievu, Pol!
Apžēliņ!
Nolādēts!
"Tev - jebko"?
Kaut arī gandrīz saprotu tavu vajadzību pilnā mērā būt
aizejošā karaļa rīcībā,
uzklausi kādu, kas aprūpi veicis daudz par daudz:
tas nenotiks tā, kā tu iztēlojies.
Gaba, es neko daudz negaidu.
Dažus nākamos mēnešus es gribu viņu ēnot, lai uzņemtu sevī viņa ģēniju.
Varbūt kopīgi uzrakstīsim par to rakstu.
Tad, viņa pēdējā dienā, es tiešām gribētu, lai viņš ieskatās man acīs uz saka:
"Paldies, Džimij, jo arī es no tevis esmu ko iemācījies."
Jā.
Vecie labi dara divas lietas:
izplata datorvīrusus un uzskata visu par pašsaprotamu.
Piemēram, mana mamma tagad ir manā mājā,
jo aprūpētāja, kuru viņai nolīgu, aizbrauca ar ģimeni atvaļinājumā.
Tā kuce man nepajautāja.
Es aizbraucu mājās, un virtuvē ir mana mamma -
cep kaut kādu zivi, ģērbusies T kreklā un apakšveļā.
Zini, kas ir pats stulbākais?
Vai ir kas sliktāks par apakšveļas zivi?
Tu nekad nedabūsi to "paldies", par ko sapņo.
Vai man pagaidīt kabinetā?
Den, sveiks! Nāc iekšā!
- Čau! - Sveika, Gabij!
Pamēģini!
Klau, Gabij...
Ko tu darīsi brīvdienās?
Kurā brīvdienā?
Izvēlies!
Labi. Pie tērzēšanas vēl jāpiestrādā, bet sāki ļoti spēcīgi.
- Paldies. - Nav, par ko.
Ei! Kam vajag "paldies" no Pola, ja dabūju to no Dena?
Zinu - gribi, lai tev maksā ar Taco Bell,
bet nospriedu, ka pastaigā tas būtu pārāk ķēpīgi,
tāpēc atnesu tev šo tako matu klipsi.
Ak dievs! Tas ir tik smuks.
Jā, lai iet!
Tev ir ļoti labs garastāvoklis.
Tu nespēj iedomāties.
Ja tu man izstāstīsi kādu smagu problēmu,
es varētu uzsprāgt no prieka.
Liekas - esmu neinteresanta.
Nav noslēpums, kāpēc es kļuvu par šādu mini pieaugušo, bet ir pagājis ilgs laiks.
Varbūt tāda es tagad vienkārši esmu? Garlaicīga.
Man ir laba ziņa. Tu esi smuka, tāpēc drīksti būt mazliet garlaicīga.
Un vēl labāka ziņa - tu neesi garlaicīga.
Turklāt koledžā tu varēsi radīt sevi no jauna.
Es 1. kursā mēģināju būt raganīga.
Kā ar to veicās?
Forši. Apmetnī es izskatos superseksīgi.
Es nejustos ērti, pārņemot raganu kultūru.
Redzi, cik esmu nestilīga?
Nē. Šo es nepieņemu.
Tu esi stipra. Tu vari būt, kas vien gribi.
Tev tikai jāpasaka: "Piedrāzt!" Un kaut kas jāizmēģina.
Nemāci man, kas jādara, maita!
- Nē, atvaino! Tā es nevaru. - Nē, eksperimentē!
Varbūt ne tik valdonīgi - vieglāk! Vai māki atdarināt akcentus vai ko?
Sveiki! Esmu Alise. Priecājos iepazīties.
Jā. Būs grūti tā noturēt četrus gadus.
Es tiešām domāju, ka šovakar tev jāpaņem brīvs.
Klau, šī ballīte izklausās superīga. Tā būs foršā noliktavā centrā.
Un varu derēt, ka viņa būs ģērbusies ļoti pavedinoši.
Mums būs tik auksti.
- Man nepatīk, ka draudzējaties. - Nu taču!
Vai tikai vienu vakaru nevari atnākt uz baļļuku kā agrāk?
Es piedalos. Vienalga, kas tas ir, saku jā.
Kā man patīk, kad esi šāda.
Nu taču, vecīt!
Jā, skaidrs, ka tu tikai gribi brīvu vakaru.
Protams, viņš grib brīvu vakaru.
Tevis dēļ Horhem nav dzīves. Nav otras pusītes.
Viņam vajag kādu vāverīti.
Vai gailīti. Atvaino - nezinu, kuru.
Šobrīd jau ir vienalga.
Nu taču, Šon! Tikai šoreiz. Teiksim: "Piedrāzt!"
Piedrāzt!
- Piedrāzt! - Piedrāzt!
Piedrāzt!
Jā!
Atstāju Metjū ziņu, mēģinot piekukuļot viņu ar barbekjū.
Gudri. Viņam garšo burgeri un ribiņas?
Viņam patīk jaukt alkoholu un uguni.
Jautra kombinācija.
Ballītēs spriedzi vajag.
Viņš man atsūtīja šo.
"Netieku. Esmu diezgan aizņemts, būdams apkaunojošs kretīns."
Nu tev viņa pietrūkst vēl vairāk, jo viņš tavus vārdus izmantoja pret tevi?
Es viņam to iemācīju.
- Kas? - Tā, grilam vajag 20 minūtes.
Jums abiem vajadzētu mazuli.
Varēji pateikt kādu pārejas teikumu.
Prieks, ka to kāds pateica.
Ja jums nebūs mazuļa, mūsu draudzība izirs pēc viena līdz trim gadiem.
Lūdzu, vai to izdarīsiet?
Jūs runājat nopietni? Liza, saki, lai viņi izbeidz!
Atbildiet uz jautājumu!
Jums visiem būs jāpagaida.
Mēs ar Gabiju esam vienojušies atturēties no runām par precēšanos un mazuli
līdz 2027. gada 1. janvārim.
Tā ir operācija "Apvaldīsim zirdziņus".
Nu, es jūsu robežas cienu.
- Pielīdējs. - Kuru interesē?
Mums jānopērk saldējums?
Atkal! Varēji pateikt pārejas teikumu. Nedrīksti pārsniegt noteiktu vārdu skaitu?
Tā... Gabij, brauksi līdzi?
Jā, prom no šiem ziņkārīgajiem ķēmiem.
Tā bija aizdomīga aiziešana.
Vai viņiem būs sekss trijatā?
Kāpēc neaicināja mani? Ar mani trijatā ir jautri.
Es visu laiku runāju, tāpēc nekļūst neveikli.
Nu, mēs te esam trīs.
- Nē. - Pārāk noguris.
Es taču pajokoju.
- Mīļum, pietiek! - Teicu "uz redzēšanos".
Nu, teikšu, kā ir:
šis saldējuma veikals būtu jāuzfrišina.
Kā šī ēka derētu tavam traumu centram?
Tai ir vajadzīgs remonts,
bet mans čoms mākleris iedotu tev labu cenu.
Jā, tā ir klusa, plaša. Spoku gandrīz nav.
Dumjais!
Tā ir perfekta, bet tas jau ir tikai sapnis.
Jā, nu, tam tādam nav jāpaliek.
Es tev saku: varu savākt investorus.
Mēs to varam.
Es ar tiem psihoterapeitiem iepazīšos,
bet diez vai kāds būs tik labs kā jūs.
Nebūs, bet ar tevi viss būs kārtībā.
Goda vārds.
Ei, mums ir ciemiņš.
Sveika, mīļā! Nezināju, ka atbrauksi.
Es tikai izvēlos krūzi un gatavoju viņai tēju.
Labi. Es tikai nolieku mobilo un apskauju savu meitu,
bet visu pārējo dzīvi es labprāt neatstāstītu.
Tēt, man tev kas jālūdz.
Jā?
Deivs aizmirsa sameklēt fotogrāfijas Meisona dzimtas koka projektam,
par kuru viņš zināja sen.
Es izšķirtos.
Kā pulkstenis.
Tātad - vai varam aizbraukt uz noliktavu un pameklēt kādas senas ģimenes bildes?
Man būs vēl viens pacients.
- Tēja, kundze. - Paldies.
- Džimij! Vai tev darbi pabeigti? - Jā?
Jā. Tavu izklājlapu es uztaisīju
un gribēju braukt pie Lizas uz barbekjū. Ja gribat pievienoties...
Nu nē. Izdarīsi pakalpojumu?
Aizbrauc ar Megu uz noliktavu un paņem manas vecās piezīmes par Redžiju!
Viņš ir uztraucies par manu pensionēšanos, jo es savu darbu veicu ārkārtīgi labi.
Gribu parādīt, cik tālu viņš ticis.
Tēt, es varu tos pierakstus paņemt.
Nē. To izdarīs Džimijs.
Jūs varat braukt kopā.
- Viņš iebakstīja tieši man sejā. - Es redzēju.
Tāpēc, ka es viņam patīku.
Es jau teicu. Es to paredzēju.
Viņa grib, lai esmu tāds, kāds vairs neesmu.
Man jābrauc uz kaut kādu noliktavas ballīti.
Ko vispār uz noliktavu naktī velk?
Īsus šortus, espadriljas. Zeķes nevelk.
Pat nesaprotu, kāpēc piekritu.
Viņa smaržo tik jauki.
Lūk, kāpēc.
Džūlija smaržo kā jauna mašīna.
Man patīk, kā smaržo jauna mašīna.
Tas ir jauki. Man šis nepatīk.
- Kāpēc tu tā smaidi? - Tāpēc, ka es uz to cerēju.
Tu esi iesīkstējis. Esi stūrgalvīgs.
Tāds tādu pazīst.
Man patīk, ko tā meitene ar tevi dara. Tas atvieglo man darbu.
Ikvienu savu reizi vajag izsist no sliedēm.
Pie velna tādu izsišanu no sliedēm! Man patīk mana rutīna.
Strādāju pusdienu un vakariņu laikā
pirmdien, otrdien, trešdien, ceturtdien, piektdien, sestdien.
Svētdien ne - tad ir tikai vēlās brokastis.
Tad kad tu ej pa lielam?
Tikko teicu - svētdienu vakaros.
Paklausies! Tu tagad strādā manā labā. Tu uz to ballīti iesi.
Domā par to kā par testu, kas parādīs, uz ko esi spējīgs.
Katrs cilvēks vienu vakaru spēj izturēt jebko.
Džūlija lika man aizbraukt pie viņas draudzenes vakariņās.
Tajā mājā bija jāstaigā bez kurpēm.
Kaut kādi ķertie.
Man nepatīk strādāt tavā labā.
Tu nošāvi greizi. Ielaidi savā dzīvē katalizatoru.
Tas ir pats baisākais, ja tev svarīgs cilvēks
izrauj tevi no komforta zonas.
Viņš pateica "mēs" bez manas piekrišanas.
- Kāds draņķis! - Nē.
- Jep. Par manu traumu centru. - Pag, tev ir traumu centrs?
Nē, Liza. Tas ir iedomāts traumu centrs. Seko līdzi!
Pēc Pateicības dienas es nevaru taisīt vēl drāmu tāpēc vien, ka esmu panikā.
Zini ko? Paņem manu telefonu,
lai es nepiezvanu un viņu nepametu.
Dažreiz man liekas, ka psihoterapeitu vajag tev.
Braien, man ir. Mēs tiekamies ik nedēļu, lai ar šo strādātu.
Vai tev psihoterapeits ir?
Bija, bet viņš teica, ka man vairs nevajag.
Tā nu gan nav noticis.
Tā. Ir jāsavāc mans tuvāko cilvēku loks un jāiebrien jūrā.
Jā. Bet ne īstā okeānā, kā to dara Deriks. Tai vajadzētu būt tikai metaforai.
Tieši tā. Savākšu visus, izņemot Aliju.
Liza, nemuļķojies! Man vajag visu loku.
- Loku? Arī es gribu būt lokā. - Jaunumi, mamm.
Tie, kas pastāvīgi kritizē manu stāju, lokā būt nevar.
Pati vainīga. Un iztaisnojies!
Labi.
Zināt ko? Tas slīpētais maita pateica "mēs" tīšām.
- Sākas. - Viņš atrada spraugu,
pa kuru uzbrukt mūsu operācijai.
Tas ir velnišķīgi.
Viņš ir ļauns, skaists ģēnijs.
Zini ko? Atdod man telefonu!
- Šo? - Jā, to telefonu.
Nē.
- Atdod telefonu! - Nē.
Atdod!
- Nē. - Nedod, Liza!
Nedod viņai!
Liza, nav smieklīgi. Atdod!
- Nedod! - Atdod telefonu! Liza, atdod!
- Nē, nē. - Atdod telefonu!
Neskrien pa manu māju!
Tā. Kurš savu lietu atrod pirmais, drīkst iet prom.
Protams.
- Es savas bildes atradu. - Ej galīgi!
Es gribu iet prom, bet man tevis žēl.
Ej vien! Es tikšu galā.
Bet, ja tu uzstāj...
- Tas man tiešām ir svarīgi. - Labi. Forši.
Meklē jebko, kur rakstīts "pacientu lietas". Nezinu.
Labi.
Ak kungs, tēt! Vai tā ir... harpūna?
Jā, tā ir diezgan veca.
Tavs tētis suši restorānā nobaudīja jūrasausi, un viņam tā garšoja,
ka viņš nolēma savākt tās pats, snorkelējot pie Katalinas.
Harpūna tāpēc, ka viņš bija pārliecināts: tur viņam uzbruks jūras lauva.
Nē. Viņš to nenogalināja. Vispār viņi sadraudzējās.
Nē, vienkārši tu par manu tēti zini daudz vairāk nekā es.
Tu gandrīz esi mans adoptētais brālis.
Jā.
Ja tas tev ļauj justies labāk,
arī man tēvs ir tāds kā noslēpums.
Varētu teikt, ka viņš ir emocionāli izvairīgs.
Cik jauks veids, kā pateikt, ka no viņa nebija jēgas.
Zini, jocīgi. Esmu aizgājis tik tālu pretējā virzienā,
bet pēdējā laikā gribas, kaut nebūtu Alisei tik ļoti pieķēries.
Viņa brauks uz koledžu.
Man ir grūti izlikties, ka tas nebeidz mani nost.
Dodas prom tava meita un mans tētis.
Kā tu ar to tiec galā, starp citu?
Viss kārtībā.
Jā, viņš jau tepat vien būs.
Varēšu palūgt viņam padomu.
Varbūt viņš mani iepazīstinās ar jūras lauvu.
To sauc Džūljens.
Džimij, es atbraucu, lai pārliecinātu tēti pārcelties uz Konektikutu.
Ja? Lai veicas!
Viņš piekrita.
Vai vajadzēja braukt ar furgonu? Ožam pēc garnelēm.
Un?
Dejo ar kādu, kas ir izsalcis.
Tā. Draudzene uzrakstīja,
ka ir mūs piereģistrējusi, bet tas maksās 40 dolāru katram.
Skaidrā naudā.
Kam vispār līdzi ir skaidra nauda?
Tev ir, skumjais zēn?
Šī iesauka man nepatīk, bet esmu supertrūcīgs, tāpēc tā der.
Tad jau nekā.
Nu, te ir daudz cilvēku.
Un kurš gan negrib iekost, pirms viņš iet dejot?
Atvērsim furgonu!
- Jā. - Labi.
- Mans mīļums rīmē. Lai iet! - Labi.
Nopelnīsim naudiņu!
Čau! Pirms tekilas šotiem kaut ko vajadzētu apēst, vai ne?
Pol, liels paldies, ka piedalies manā tuvāko lokā.
Un jāsaka - man patīk tava pidžama.
Liza teica, ka man jāpiedalās kaut kādas Akmens derības dēļ.
Nu viņa tos dāļā pa labi, pa kreisi?
Tu tikai esi dusmīgs, ka tev tāda nav.
- Pārskaities. - Kas tā par derību?
Nesatraucies! Tu akmeni nekad nedabūsi.
Es akmeni negribu.
Gribēsi.
Es gribu būt tajā lokā.
- Viņa var nākt manā vietā. - Vietām nemainīties!
Mamm, tu vari palikt.
Bet nesāc stāstīt kādu garu, garlaicīgu stāstu,
- ko neviens negrib dzirdēt. - Ko?
- Viņas noteikumi ir muļķīgi. - Kam jūs to sakāt!
Tā. Deriks pateica "mēs".
Tāpēc man viņš jāizvērtē ilgtermiņā.
Sāksim ar viņa plusiem!
Pagājšnedēļ viņš man nopirka frī ar čili un sieru, jo man bija reizes.
Bet ne tāpēc, ka es viņam to būtu teikusi. Viņš izrēķināja.
Izrēķināja? Vai visām sievietēm reizes nav vienā dienā?
Viņš runā nopietni?
Te būs pluss. Tas jaunais cilvēks, ar kuru tiecies,
atgādina man puisi, ar kuru iepazinos 1969. gadā,
kad augu Ilinoisā. Kā viņu sauca?
Vai šis ir viens no garajiem, garlaicīgajiem stāstiem, par ko minēji?
Ai, velns! Tagad būs.
Es atvainojos. Turpiniet!
Kurš bija Ilinoisā?
- Gērijs, jā. Tā viņu sauca. Gērijs. - Gērijs?
Viņš strādāja bankā, dārgais.
Un man bija čeks. Es piegāju pie viņa lodziņa
un lūdzu, lai izsniedz vieniniekos, jo man patīk redzēt to...
Kāds šis vakars ir salīdzinājumā ar taviem parastajiem piektdienu vakariem?
Man? Diezgan foršs.
Jā. Es pamazām cenšos atgriezties dzīvē.
Vispār tavs tētis ir devis man dažu labu padomu.
Palīdzība attiecībās no mana tēta?
Nebija neviena slepkavas vai piecgadnieka, kam pajautāt?
Un veicas?
- Nesen vakariņās es sievieti saraudināju. - Tas nav labi.
Varbūt labi, ka esmu tāda katastrofa.
Zini, Tija bija tik tuvu pilnībai, cik nu vien var.
Un vienalga dažreiz bija sarežģīti.
Jā, man vari nestāstīt, ka attiecības ir grūtas.
Zinu to pārāk labi.
Tiešām? Problēmas ar Deivu? Tavs tētis būs ļoti priecīgs.
- Gribi par to parunāt? - Nē. Labs mēģinājums.
Kā psihoterapeita meita es saprotu, ko mēģini darīt, bet mēs...
mēs paliksim pie tevis.
Tagad sakrustosi kājas un blenzīsi uz mani?
Jā. Esmu mācījusies no labākā.
Labi, jā. Ir kāda sieviete.
Viņa ir tiešām dīvaina. Viņa mani smīdina.
Šķiet man ļoti piemērota.
Vienkārši, zini... Nezinu.
Vai tu reiz beigsi stāties sev ceļā?
Nu tu runā kā tavs tētis.
Mūsu tētis.
Es gribētu, lai man būtu viens viegls romantisks brīdis.
Viens nesarežģīts skūpsts, kas palīdzētu tikt tālāk,
dotu man atkal cerību.
Varbūt fonā skan R.E.M. "Nightswimming".
Nezin kāpēc to dziedu es.
Esi par to domājis jau iepriekš.
Esmu domājis par to brīdi, bet tikai tagad piemeklēju mūziku.
Gribu, lai tu manī paklausies, Džimij. Es domāju - viss ir...
Ai, velns! Es to atradu.
Redžinalds Šens.
- Atradu to sasodīto lietu. - Jā. Tinamies no šejienes prom!
Vai pabeigsi savu uzmundrinošo runu?
Protams.
Domāju - tev viss izdosies, Džimij.
Atvaino! Tas ir viss. Mirstu badā.
Tāda viduvēja runa.
Tā. Mums pietiek, lai mēs pieci tiktu iekšā.
- Jauki. - Jā!
Pag! Tātad man nav jāsalaiž ar ārā metēju?
Atvaino! Zinu, ka biji par to sajūsmā.
Es laikam vienalga to izdarīšu.
Labi. Ejam!
- Klapējam ciet! Vamonos! - Aiziet!
- Jauki. - Nē, te vēl ir daži cilvēki.
- Jūs ejiet! - Pag, tu nenāksi?
- Vecīt, beidz! Nedari tā! - Tu arī vari iet.
Forši. Atā!
Ei, tu tagad nopietni?
Paskaties, kāda man kleita.
Padomā - būšu sasvīdusi un dejošu.
Beidz! Tu tiešām nenāksi?
Vienkārši... es piektdienās strādāju.
Tā šķiet pareizi.
Kā gribi, vecīt.
- Nāc! Ejam iekšā! - Velns!
Labi. Plusus zinām.
Pāriesim pie mīnusiem!
Visas telefona lietotnes viņš saliek mapēs.
Es arī.
- Ko tas nozīmē? - Klau, šis ir stulbums.
Derikam ir plusi, Derikam ir mīnusi. Derikam ir smuka pakaļa.
- Dupsis. - Dibuā.
- Liels un stingrs. - Klau, mēs zinām, kāpēc tev bail.
Nekas jauns.
Rupji. Manas bailes nav "nekas jauns".
Un neviens no jums nezina, kāpēc es esmu es.
- Zinu. Es zinu. - Zinu.
- Esmu tava mamma. - Nu... Ļauj pateikt!
Es biju pirmais. Saki! Saki tu!
Tev bija ļoti sāpīga šķiršanās, tāpēc tev bail uzņemties saistības.
Kaut arī bija vainu mīkstinoši apstākļi.
- Viņš bija atkarīgais. - Zinu. Pēc tam ar viņu tikos es.
Zinu. Es tikai gribēju, lai tu to pasaki skaļi.
Tagad tu esi pārmēru neatkarīga sieviete -
alerģiska pret vīriešiem, kurus nevajag aprūpēt.
Tāpēc tu pieņem briesmīgus lēmumus - kniebies ar Džimiju
un sabojā savu svarīgāko draudzību, man par to nepasakot.
Tiec tam pāri!
Jā. Džimijs jau nu bija slikts lēmums.
Maita, es cīnījos, lai tevi paņem lokā.
Atvaino!
- Es tevi te negribēju. - Zinu.
Tā, klau! Pietiek ar tām loka blēņām.
Tu it kā gaidi atļauju būt laimīgai.
Nometam reizē miķi!
Tā. Es jūs te neuzaicināju mani kritizēt.
Nē. Tas ir bonuss.
Mēs visi te esam tāpēc, ka tu savā dzīvē ielaidi katalizatoru,
kas spiež tevi pieņemt lēmumus.
Un tu gribi, lai pasakām, ko tev darīt.
Mēs to nevaram.
Es cerēju, ka esi no manis kaut ko iemācījusies pa šiem gadiem.
Ko es vienmēr saku par grūtām izvēlēm?
Nevar zināt, vai izvēle ir pareiza, kamēr to neizdara.
- Cik labi! Oho! - Tiešām spēcīgi.
Tā, visi paklusējiet! Man jāpadomā!
- Es gribu akmeni. - Paklusē taču!
Braien, klusu! Es dzirdu.
- Nolādēts! - Nezināju, ka dzirdi.
Pārāk aizņemts neesi?
Nē.
Kā ballīte?
Negribēju iet iekšā bez tevis.
Ko, pie velna, tu dari?
Nezinu.
Izgāžos muļķīgā testā un sabojāju attiecības
ar meiteni, kas smaržo pēc maniem mīļākajiem cepumiem.
Merisola nesaprot.
Mans furgons nav tikai furgons.
Runa ir par struktūru un kontroli,
un stabilitāti.
Tātad tas ir struktūras-kontroles-stabilitātes furgons?
Nē. Arī tu nesaproti.
Tagad es jūtos droši. Beidzot.
Vai atceries, kad tu tikko biji ievācies un es mēģināju tevi noskūpstīt?
Tā biji tu?
Es to nedarīju tāpēc, ka tu man patiktu.
Patiesībā tu man galīgi nelikies smuks.
Paldies, ka pateici.
Šon, mēs esam divi cilvēki, ar kuriem noticis kas briesmīgs.
Mēs esam slēpušies no pasaules.
Un, ei! Esmu pateicīga, ka viens otru atradām.
Bet es vairs negribu slēpties.
Varbūt to nevajag arī tev.
Tev likās, ka esmu glīts.
Tiešām ne.
Bet Merisolai tā liekas.
- Sveiks, tēt! - Sveika!
Esam atpakaļ.
Mani atkal nolaupīja.
- Liza. - Ko?
Tā gadās.
Šis tevi iepriecinās.
Jūsu Redžinalda lieta, ser.
Man to vairs nevajag. Redžijs man piezvanīja.
Viņš izmantoja manu paņēmienu, lai tiktu galā ar trauksmi.
Vislabākais. Atceries?
Jā. Protams, atceros. Forši.
Nu, apsveicu. Redžijs - malacis.
Nākamreiz, kad brauksi uz noliktavu, atved visas pārējās lietas!
Tev jāsāk tās digitalizēt.
Jā. Tiešām? Labi. Tiks darīts, Pol.
Palīdzēt ar to puzli? Debesis man padodas.
Atvaino, draugs!
Varbūt atvēli man mazliet laika ar manu īsto bērnu.
- Labi, jā. - Tā var?
- Protams. Tiks darīts, Pol. - Jā.
- Atā! - Visu labu, Džimij!
Ardievu, Pol. Nolādēts!
Neesmu drošs, vai šis garšo kā 45 $ vērts.
Turpretim šis...
šis garšo kā 40 centu vērtas pupiņas, un man tas patīk.
Zini, ka šodien gandrīz izšķīrāmies?
Tiešām?
Tas traumu centrs mani satricināja.
Klau, es vēl neesmu gatava par to izlemt.
Bet tas, par ko es tagad esmu pārliecināta...
esi tu.
Merlot un kausētais siers liek tev atmaigt.
Beidz! Nopietni.
Piedrāzt noteikumus!
Drīksti runāt par nākotni katrā laikā.
- Tas man patīk. - Man arī.
Diezgan ģeniāli, kā izvairījos no operācijas "Apvaldīsim zirdziņus".
- Es zināju. Tu, viltīgais maita! - Iekriti.
Iekritu gan.
- Čau! Nāc iekšā! - Čau!
Es klauvēju pie parādes durvīm un ieraudzīju tavu mašīnu.
Jā. Man bija uzliktas austiņas.
Es tikai cenšos sagaidīt Alisi. Viņa ir ballītē, tāpēc...
Es tikai gribēju pateikt...
Tu biji pelnījis "paldies".
Nu, zini... Pols ir ļoti īpa...
Tas nelikās kā brāļa un māsas skūpsts.
Mēs neesam radi, Džimij.
Pareizi.
Tulkojusi Inguna Puķīte