Ja.
Tatu bi moral biti večji, ampak zmanjkalo jim je črnila.
- Zelo lep poklon. - Hvala.
Kul način, da ljudem povem, da sem vdovec.
Fino, da sva to uredila.
- Vedno piješ šardone? - Ja, na prvem zmenku vedno.
Želim, da moški ve,
da se rada zabavam, sem pa vseeno odgovorna.
Zato, če jih imajo na meniju,
vedno naročim dinamitne kozice. Kozice so fensi. Dinamit pa…
"Hej, hej, hej.
- Ta je nevaren." - Ja.
Vse je mogoče.
- Vse je mogoče. - Ja.
- Pokaži še enkrat. - Veš kaj? Pustiva to.
- Sploh ne vem, kako zmoreš biti tu. - To vem dlje od tebe.
Nimaš občutka, da jo varaš?
Zdaj pa malo res.
S hčerko sva veliko pretrpela, toda zdaj sva bolje.
- Imaš hčerko? - Ja.
- Deklica je izgubila mamo? - Stara je 18 let, ampak ja.
Žalostna je bila.
- Oprosti. - Spremeniva temo.
Od kod si?
- V redu boš. - Jaz…
- Povej ime. - Iz Chicaga sem.
Bearsi.
Bullsi.
Tvoja žena mi ne gre iz glave.
Ja.
O ne.
Krasen človek si,
bog pa najtežje bitke nameni svojim najmočnejšim bojevnikom.
Si to že slišal? Zelo mi je žal.
- Kako je šel zmenek? - Od silnega joka je bruhala.
Napreduješ že s tem, da se izpostaviš. Ponosen sem nate.
To mi veliko pomeni.
Ne zijaj vame, kot da si zadnji pes v zavetišču.
- Sta pripravljena? - Jaz ja, Runo pa rabi še minuto.
Zakaj se bojiš pomenljivega očesnega stika?
Obsedena sem.
Očeta bom zafrkavala, da hočem otroka.
Če te napumpa eden od mojih sinov, ti dam 50 tisočakov.
- Najstnici si ponudila denar za seks. - Ja, in?
- Zakaj bosta tri dni sama? - Da se zbližamo kot družina.
- O. - Tudi prav.
In nočeva, da Sutton misli, da je Liz mama,
Charlie oče, jaz pa seksi deček za zabavo.
Tega nihče ne misli. Star si 40 let.
Poglejmo, če bosta zmogla sama.
- Dajmo. - Kako veš, da ima mokro plenico?
- Daj no. Črta pomodri. - Preprosto. Poslušaš šuštenje.
Kako jo bosta oblekla, ko bosta šla jest?
Ne bomo šli, ker še ni cepljena.
Ko pa bo, jo bova oblekla v transvestita
in klicala jo bova Lady Gu Gu Gaga.
Mega.
Dobro.
Spala sem z Matthewevim starim zajčkom, da se je navzel mojega vonja.
Čakaj, ne.
Nobenih plišastih živalic, da se ne zaduši.
To je bil zadnji preizkus.
- Uspelo ti je. - Ja.
Potegnil sem iz svoje seksi, 21 let stare ritke.
Poslušaj, Sutton. Ne pozabi me. Resno mislim.
Ljudje me ustavljajo na cesti in sprašujejo
- o kremi za kožo. - Verjamem.
Veš, kaj jim rečem? Nič. Moj sij je moja stvar.
Ne speljuj me s teme. Že tretjič sem te vprašala o tebi
in spremenila si temo, kar je rekord. Čestitam.
Hvala.
Izkoristila bom zadnje minute. Zakaj Mark in Donna pravita, da si nesrečna?
Ne vem. Donno v službi redko srečam.
Ne druživa se več ob vikendih, ker je tako zaposlena z otroki.
Gotovo jo pogrešaš.
Sodelavka je in deset let starejša od mene.
Moja bestička je stara skoraj 90 let.
Nič takega ni. Veliko drugih prijateljev imam.
Za sabo imam deset tisoč ur terapij. Skrivaš bolečino.
Vem, da moraš brskati, ampak ni treba.
- Kaj delaš za zabavo? - Marsikaj.
V baru v Old Townu prirejajo kvize.
Fantje so tam v najboljšem primeru prisrčni, ampak…
- Zakaj te to žalosti? - Saj me ne.
Žalostna sem, ker si končno nekaj lahko zapišem, čas pa je potekel.
"Kviz bar."
Še malo časa imam,
- če bi še kaj povedala. - Adijo.
Prekleto.
Hej, Gab. Kaj je?
Dr. Patelova je odpovedala udeležbo na mojem predavanju. Lahko vskočiš?
Ja, ampak tako jezno me še nihče ni vprašal za uslugo.
Oprosti. Maya se še vedno izmika.
- Bi šel ven telefonirat? - Moram iti.
Nočem se hvaliti, ampak s Paulom sva pri zdravniku.
Lepo, da te je končno prosil. Jaz sem bila že milijonkrat. Uživaj.
Prav, adijo.
Zakaj že prej nisem bil tvoje spremstvo?
Ker temu tako rečeš.
To drži.
Antibiotiki so učinkovali. Nimate več vnetja.
To! Vedel sem.
Paul, nekateri pacienti imajo zaradi Parkinsonove duševne težave.
Jih lahko napotim k vam?
Pomagalo bi jim, če bi govorili z nekom, ki preživlja isto.
Seveda. Trenutek.
Ali to pomeni, da lahko spet delam?
Ni razloga, da ne bi.
Bova skupaj?
Ja.
- To! - To!
Ne pozabi zdravil.
Zakaj vzdihuješ?
Zadnja dva tedna, najini jutranji sprehodi, zajtrk v postelji…
Običajno mi ni všeč, ko piješ,
- jaz pa ne smem… - Ja.
…ampak čisto nov pomen si dala
veselim uricam. Lepo je bilo.
Hočeš do konca življenja vsakodnevna sproščena skupna jutra?
Jaz sem za.
Ampak zdaj me čakajo še štirje gospodje s Parkinsonovo.
Tole…
- To te rajca? - Ja, mucek.
Ti to super pokažeš.
Povedala sem, kaj hočem, kot ste mi svetovali.
Strah me je bilo, ampak napredovala sem.
Wally, fantastično.
- Hvala. - Ponosen sem nate. Čudovit zaključek.
Želim, da danes odideš brez svojih tipičnih izpovedi pri vratih.
Odidi, ne da bi omenila še kašno novo informacijo
ali težavo do naslednje seanse.
To je normalna hoja.
Hej!
Me pa skrbi, kaj bom oblekla prvi dan.
In ker sem zdaj šefinja, me skrbi, da bom nekoga zgrabila za rit. Kaj?
Čakala sem, da sem stopila čez prag.
Najbolj me skrbijo govori. Imela bom predstavitev.
Pravijo, naj si ljudi predstavljamo v spodnjem perilu,
ampak to me bo zrajcalo. In takrat…
- Wally, hej. - Začnem se znojiti…
- Bova naslednji teden. - Ja.
Pisala vam bom.
Nak. Tace stran, lopov. To je dobrodošlica za Paula.
- Prav. - Ja.
Razmišljal sem o Mayi.
Kaj, če bi nekaj spremenila in se z njo dobila nekje zunaj?
Ni v moji navadi. Držim se pravil.
Ne pravim, da jih krši, samo malo zrahljaj.
Samo majhen odklon.
Pojej krof pred Paulovim prihodom in jih prerazporedi, da ne bo opazil.
Ne, še večji ne pa za Mayo.
Največji vseh časov je nazaj.
- Hvala bogu. - Prišel je.
Kupila sva ti krofe.
Dobrodošel nazaj.
- Hvala. - Zelo lepo. Prav.
Imej se. Jimmy bo gostujoči predavatelj
v mojem razredu in zdaj greva.
- Se vidimo. - Čakajta.
- Oba gresta? - Ja.
Si v redu?
Prvi dan spet v službi. Malo sem zarustal.
- Sranje. - Ni mi treba iti.
Lahko predavam naslednji teden…
Pa sem vaju! Spizdita, bednika. V redu sem.
"Naslednji teden lahko predavam."
Zakaj je še zaripla in kriči?
- Kaj je narobe? - Kaj hočeš?
- Bi sto dolarjev? - Ja, prosi za več.
- Dal ti bom tisočaka. - Ja.
Zabavno. Grozno. Skrbi me zate, ampak smešno je.
Poglej tole.
Kolesarita z njo.
- Kaj je to? - Tia?
Kaj?
Napenja jo. Vrtita kolo z nogami.
- Kot da vozi kolo. - Kot kolesarjenje.
Tako. Ja.
Kolesarimo.
Odlično, prdec.
Čakaj.
Najlepša hvala. Prekleto, Liz. Rekla si, da je zajček Matthewev.
Nehaj. Rad si pred kamero.
Ja, pošlji mi posnetek.
Adijo, Liz.
- Zabavno je bilo, dokler je trajalo. - Hej! Obisk imamo.
- Bodita kul. - Saj sva.
Marisol, to so Derek, Liz in Alice.
Kako lepo presenečenje.
Nehaj. Pustil si 50 SMS-ov: "Vem, da je tam. Rad bi jo spoznal."
Kaj? Ne.
Derek je navdušen, ker je Sean končno domov pripeljal dekle.
Samo, da veš, da bo s terase preverjal tvoje prihode in odhode.
- Kaj? - Ne skrbi. Ne vidi dogajanja v hiški.
Sean pravi, da kuhate fantastično kavo
in da imate božansko vece školjko.
- Mislim, da pretirava. - Ne pretirava.
Ti in tvoj zadek ne bosta razočarana.
- Ne omenjaj njenega zadka. - Saj ga ne upodabljam.
Samo pravim, da bo zadovoljen.
Will je.
- Hej, kaj je? - To je noro. Tega ne bom več počel.
Počasi… Dobro.
Matthew ne more ostati pri meni. Tukaj je kaos. Peyton noče več spati tu.
- Peyton? - Kdo je Peyton?
Kar hecajta se.
Naj pride sem na kavo in na vece.
Nisi več glavna novica.
V vsakem primeru moram preveriti vece.
Tam skozi in na levo.
Nekaj bomo potuhtali. Prav?
- Rad te imam. - Jaz tudi.
Jaz tudi vaju.
Kaj bova s tem fantom?
- Matervola! Greje zadek? - Ja!
Zdaj bo ves čas hotela spati tu.
Za to sem poskrbel sinoči.
Te to navdaja s ponosom?
- Nič več. - Resno?
On je ponosen, jaz samo stojim tukaj.
Živjo, Keisha, Gabyjina najljubša.
- Bi mi napisali priporočilo? - Prosila si vse gostujoče govorce.
- Imaš že 23 priporočil. - Vau.
- Všeč si mi, Keisha. - Štiriindvajset.
- Imata enaka puloverja? - Ja.
Pri njej sem bila in ga ukradla, ker me je zeblo.
Prepričana sem, da je obsedena z mano in všeč mi je.
Ja. Presenečen sem, da je dekle, ki se drži pravil, Keisho gostila doma.
Poredne dekle, ki se drži pravil.
- Vem, preveč seksualno. - Fuj.
- Oprosti. - Študentka je,
ne pacientka, kot Maya. Zakaj mi težiš glede nje?
Oba sva malo tekmovalna. Zato se tako upiraš.
Bojiš se, da bi moj pristop deloval. Ker tvoj ne deluje.
Zdaj je pa dovolj. Takole bomo.
Sprememba načrta.
Sprva sem želela, da moj kolega, dr. Laird,
predava o kognitivnem prestrukturiranju v kliničnem okolju.
Namesto tega pa naj brani novo tehniko,
ki jo je egoistično poimenoval po sebi.
"Dr." Laird.
Dobro.
Podžimanje.
Kot gravitacija, iPodi, želatina.
To so bile radikalne ideje, dokler nekdo…
ni uresničil sanj.
Ja, mladi sanjač.
- A nimamo že besede "podžimanje"? - Zato mi je všeč.
Jaz podžimavam um.
Zakaj si to zapisuješ? Neumnost je rekel.
Danes je bilo super.
Ampak nikoli več ne reci, da te žene denar.
Zaradi tega te malo sovražim.
- Lepo, da si nazaj. - Hvala.
Ne.
Ja.
Otrok, kot je Matthew, se bo težko navadil,
ko ga boš nehala crkljati in ga začela spodbujati k samostojnosti.
Predvsem pa nisem tvoj terapevt.
V redu. Slabo zate.
Toda pomagal mi boš. Veš, zakaj?
- Drugače me boš ustrelila? - Ne.
Tole ti dam.
- Kaj počneva? - Dobro veš, kaj je to.
Si eden redkih ljudi, ki sovraži ranljivost še bolj kot jaz.
Ampak, smola.
Misliš, da si tako pameten in navdihujoč.
Jaz pa sem hotela reči, da sem ti hvaležna
in da te imam rada.
Ni mi treba tega reči nazaj, te bom pa obsojala, če ne boš.
Preživel bom.
- Lepo se sveti. - Vem. Dober je.
Rad te imam.
- Vsem bom povedala. - Nihče ti ne bo verjel.
Povej mi, kaj naj naredim z njim.
Upala sva, da se boš postavil na noge, če te naženeva.
- Vendar se nisi. - Ne.
Zelo pomaga.
K sreči imam novega prijatelja, ki pravi, da ti lahko pomagava.
- Ne smeva pa delati namesto tebe. - Ja.
Na stenah je bila plesen, a je ni več. Tu si lahko zastonj.
Če boš delal, bova poskrbela, da ne boš stradal.
V tem je zajeto vse.
Polaganje ploščic, pleskanje, nove mavčne plošče.
- Tega ne znam. - Zato imamo profesorja YouTuba.
Ne, ne. Ne jej sinovih sladkarij.
Veš, da mi pade sladkor, če sem strog.
V redu si.
H krojaču grem po suknjič. Pojma ne boš imela, kaj bom spotoma prigriznil.
- Bom. - Mama, to je bedno.
Konec bo, ko najdeš službo. Pokazala ti bom spalnico.
Zjutraj boš zlahka vstal, ker sem odstranila vse zavese.
- Zavese so mi všeč. - Smola.
Zakaj ste se odmaknili
od tradicionalne terapije in začeli posegati v življenja klientov?
Sprva
je šlo zame. Nekaj sem preživljal.
Ko pa zdaj pacienti pridejo k meni,
so pogosto obupani.
Če prelomim tradicionalno mejo,
vidijo, kako daleč sem voljan iti, da jim pomagam.
Včasih resnično vidim, kako se jim vrača upanje.
- Jebi se. - Ti se jebi.
- Slišati ste kot življenjski trener. - Ja, Keisha. Tlesknite za Keisho.
Kaj je to?
Tlesk. "Ja, kraljica." To pomeni.
Če se ne držite etičnega kodeksa, kaj vas zadržuje, da ne greste predaleč?
Zaupam svojemu moralnemu kompasu.
Povej o pacientu, ki se je slekel do spodnjic in plaval s prijateljicami.
Nepošteno si to opisala.
Ali ni ena vaših klientk moža porinila s pečine?
Hrib je bil. Visok, zelo strm hrib.
Ni se najbolje izšlo. Po tistem sem se zelo poglobil vase
in ugotovil, da je bil tip resnično kreten.
- O bog. - Brm brm.
To je grozno. Vaši klienti se mi smilijo.
- Lahko nekaj rečem? - Ne, naključna študentka.
Jaz sem Jimmyjeva pacientka.
- Sanjala sem o tem. - Imam obsesivno kompulzivno motnjo.
Preden sem spoznala Jimmyja,
sem zadrževala dih, da se ne bi zgodilo kaj slabega.
Imela sem oblačila za noter in zunaj.
Zdaj imam nekakšen odnos s psom.
Ne zadržujem več diha in zadnje pol leta nisem omedlela.
Še vedno imam nerazrešene težave. Strah pred govorom v javnosti.
Jimmy me je pripeljal sem vadit. Mislila sem, da je nor, ampak govorim v javnosti.
- Govorim pred ljudmi. - Pa še kako.
Hvala.
Tole je zame vredno tveganja.
Kdo drug bi prišel k meni domov,
sedel na postelji in mi govoril, da sem izjemna?
- Kaj? - Ni bila postelja.
- Ne, kavč, ki se spremeni v posteljo. - Ampak v nastavitvi kavča.
No, tako.
Če bi lahko, bi vam izbrisala spomin
s tisto bleščečo napravo iz filma Možje v črnem.
Delajmo se, da se to ni zgodilo.
Lahko greste.
Zabavno je tukaj. In narkomansko.
Connor naju je poslal po svojo majico.
Povej mu, da nimam njegovega butastega, hokejskega kapucarja.
Točno tega imaš na sebi.
Sranje.
Bi kanabisove bombone? Butnejo kot mina.
Zadeti se hočem do amena. Vzela jih bom šest.
Kje so? Imel sem jih polno vrečko.
Sranje.
Stari, tega ni lahko povedati.
Vzeli so ti binglja.
Je vse v redu, gospod?
Ja, ampak pokličite rešilca. Zastrupljen sem.
Malce sem umiral.
Malce umiranja.
Liz, zadnje sporočilo.
Žal mi je, ker nisem našel škarij.
Nisem našel ška… Aja, umiram.
Ne čakaj predolgo in si poišči novo ljubezen.
Čez osem let.
Adijo za vedno.
To je tvoj mož, Derek.
- Derek? - Dobro si odigral, pizdun.
Preživel si me, a je vseeno ne boš nikoli dobil.
- Si v redu? - Ja. Dva Cincinnatija, prasec.
Seveda bom poskrbel, da ne dobijo Sutton.
Kdo hoče ubiti tebe in mojega otroka? Ubiti hočejo ljubke ljudi?
Mene so poskusili.
Zelo verjetno.
Napadajo me. Napadajo.
Brian, ukrepaj.
- Ne dotikaj se! - Dobro, stari.
- Sedi. - Počakaj malo. Daj mi hipec.
Prestrašil sem ga. Sedel je.
Liz, vem, da poslušaš.
Vzemi telefon. Dereka peljejo v bolnišnico.
Sranje.
Marisol. Je to priložnosten odnos, ležeren odnos?
Vidiš, poslušam te.
Zabavava se. Marisol je super.
V Miamiju je razturala,
potem pa je njen oče zbolel in vrnila se je domov.
To spoštujem. Kaj je pomembnejšega od družine?
Temu ne oporekam.
Ura se nama izteka.
Boš sedel tukaj in se hvalil ali imaš težavo?
Nič se ni spremenila.
Malce nora, zabavna, pripravljena na vse.
Nekoč sem bil tak.
Kaj bo, ko ugotovi, da nisem več tak?
Izmislil si si problem v prihodnosti?
Oprosti, ampak dol mi visi.
Govoriva raje o tem, kako kul je, da ti gre tako dobro,
da govoriva o težavah z dekletom.
Ja, super je, kajne?
Saj ni bilo tako slabo.
Sovražim, ko si užaljen.
Naredil sem ti uslugo, ti pa si me izkoristila. Zlobno je bilo.
Bil si Louisov prijatelj in ni te brigalo, kako mi je.
- Zdaj odpiraš to temo? - Ja, mislim, da moram.
Če hočeš pico, jo naroči. Ja, bom. Poklical ti bom FBI.
Moram iti.
Pričakujta Derekov klic. Zadet je kot mina.
Gab, vem.
Brezobziren sem bil. Oprosti. Res sem ti hotel pomagati.
Prekleto!
Nič takega ni, samo nočem nasvetov glede svojih pacientov.
Tvoj zadnji SMS se glasi:
"Potrebujem nasvet glede svoje pacientke."
Prekleto, skoraj bi se izvlekla.
- Zakaj lažeš? - Ne lažem.
- Kaj te moti na meni? - Zakaj si tako užaljen?
- Vidva. - Paul, pošilja me dr. Sykesova.
Pardon, da prekinjam
skupinsko terapijo ljudi, ki se jezijo, ker so visoki.
- Terapevta sta. - To vzbuja zaupanje.
- Veselilo me je. - Enako.
Vem, zakaj mi ne zaupaš.
Tudi jaz si ne bi.
Ampak poskušam naprej. Želim si, da bi mi spet zaupala.
- Priznaj. Ne zaupaš mi od Tijine smrti. - Ne od takrat.
Tri mesece kasneje, ko mojega pacienta ni bilo,
ker si se z njim na parkirišču zadeval.
- Se spomniš? - Seveda se.
Ne.
Oprosti, ker traja, da sprejmem tvoje okrevanje.
Tia mi je bila kot sestra.
V njeno hišo si vodil prostitutke. Spal si z njeno seksi bestičko.
S tabo. Ne moreš mi tega očitati, če si bila ti.
Dober primer je.
Štekam.
Res štekam.
Terapija z Mayo ne deluje. Nekaj moraš spremeniti.
Ne odreci ji pomoči samo zaradi mojega vedenja.
Haluciniral si o meni.
Jedel sem torto, ne pa počel nekaj kulskega?
Dobra torta je bila.
Kaj se dogaja?
Precej optimističen sem. Enkrat na leto pa me zvije.
Takrat je težko.
Ni pošteno.
In dolgočasno je. Koliko vokalnih vaj lahko narediš v enem letu?
Ja, tudi jaz jih sovražim.
V nekem hipu grem iskat nekoga, da se mi pomaga boriti.
- Letos si to ti. - Imam pa srečo.
- Ampak ne bom. - Tudi prav.
Je katero okno odprto?
Usoda je v tvojih rokah, lahko pa ti pomagam razumeti
nekaj, čemur rečem Polje.
Zapri oči.
Predstavljaj si ga
kot skrivnostni oblak inteligence in energije.
- Butasto se sliši. - Ni butasto.
- Malo butasto. - Prav, malo butasto. Zapri oči.
Hočem, da stopiš v to toplo energijo. Naj te preplavi.
In rečeš: "Hočem odgovor, za katerega vem, da ga imaš."
Potem se umiri in poslušaj.
To delam. Ti tudi?
V redu, bom.
Seveda sem prišla. Čim več časa želim preživeti s tabo.
Hočeš do konca življenja vsakodnevna, sproščena skupna jutra?
Velja.
Pomisli raje, kako hvaležen si, da si to lahko počel toliko časa.
Kaj je pomembnejše od družine?
Končal sem.
Videl sem minulo nedeljo.
Tako slab sem bil, da nisem mogel vstati.
Žena, hčerka in jaz
smo v postelji jedli sladoled.
Hranila me je z žlico.
So še hujše stvari, kot da te čedno dekle hrani s sladoledom.
Potem bom pa na poti domov spil nekaj piv.
Dober odgovor.
Hvala.
Se vidiva naslednje leto.
Bomo videli.
Dober odgovor.
Nebesa smrdijo.
Ponavljam. Nisi mrtev. V bolnišnici smo.
Povejte mu, da ni mrtev.
- Nisi mrtev, oče. - Živ si.
- Nehaj. - Oprosti.
Vau, polna hiša.
- Dobra zabava. - Ja.
Se spomnite strica Jesseja? Podoben je Elvisu.
- Ja. - Vsi smo mu podobni.
Povejte odkrito, doktor.
- Bo še kdaj normalen? - V redu bo.
Krvna slika je pokazala rahlo srčno napako.
Naredite nekaj.
Ta še vedno deluje.
Razlog je najbrž v tem, da je zaužil 650 mg THC-ja.
Ja.
- Si je pojedel celo vrečko? - Bravo, stari.
Še enkrat bo prišel na kardiološki pregled.
Sicer pa gre lahko domov, ko bo sposoben hoditi.
- Hvala. - Ja.
So ujeli tipa, ki mu je ukradel binglja?
- Čigavega binglja? - Živ si. Vsi te imajo radi.
Gaby in Connor sta klicala. Celo Paul.
Sranje. Poklicati moram Matthewa.
- Pozabi. - Kaj je?
Že ve. Povedala sem mu. Oprosti.
Krasno. Hvala.
- Hvala, da si mu povedala. - Ja.
KVIZ
Hej, Maya. Kaj?
- Gaby? - Kakšno naključje.
Pravzaprav ni res. Rekla si, da boš v baru v Old Townu.
Preverila sem, samo eden je in to se sliši zelo zalezujoče.
Zanima me, ali si v redu.
Če boš ostala, se pridruži moji ekipi.
- Nocoj sem sama. - Prav. Kaj je tema?
- Gospodar prstanov. - Sranje. Masaker bo.
- Res? - Ja.
- Sam bo z vsemi pometel. - Torej se spoznaš.
- Še sanja se ti ne. - Prinesete še njej?
Noro, da si vedela ime meča, skovanega iz ostankov Narsila,
- ki ga je vihtel Aragorn. - Se šališ?
Moj maček je bil Andúril.
Naspidirana sem! Obožujem neusmiljeno premagovati
- kup piflarjev. O ja. - Vidi se.
Vesela sem, da si prišla.
Jaz tudi.
Tega nisem vedno počela sama.
- Ja. - Nekoč sem igrala
s tremi najboljšimi prijatelji.
Becca je dobila super službo v Atlanti,
Kate se je poročila in odšla,
Eli pa je v kultu, kjer mu ne dovolijo telefonirati.
O ne, Eli.
Včasih se mi zdi, da vesolje hoče, da sem sama.
Grozno sem osamljena.
Lahko se dobiva jutri in se pogovoriva o tem.
Prav.
Nocoj pa slaviva, kajti bojevnici Rohana sva,
zmagovalki bar kviza! Prav vam je, piflarji.
- Se vidiva. - Ja.
Dereka še vedno zelo skrbi lutka,
ampak počasi prihaja k sebi.
- Zabavno, kajne? - Ja, zelo vsiljivo.
- Vem. Enega bi dala v Gabyjino hišo. - Zabavno, ko pride Derrick Dve.
Ja. Kje Charlie misli, da si?
Da v spalnici spim. Izmuznil sem se skozi okno.
- To sem že počela. - Ja.
Kako gre družinsko povezovanje?
Dobro. Nisem verjel, da bom lahko še s kom, razen s sabo, preživel toliko časa,
ampak zelo jo imam rad.
Ljubka je, sebična, kriči, da dobi, kar hoče.
Moja sorodna duša je.
Nerad to rečem, ampak hvala.
Veliko si naju naučila.
Nekomu drugemu se moraš zahvaliti.
Kot mama se rada hvalim,
vzgojila pa sem cirkuško ekipo nezrelih moških.
Trudiš se biti popoln starš, ampak vseeno boš zamočil.
Kako čudno osvobajajoče.
Torej so moje napake nepomembne,
kar je super, ker je najbrž pojedla enega od mojih AirPodov.
Kmalu boš izvedel.
Spoznal sem vse tvoje sinove.
- Nikoli jih ne bom ločil. - Ja.
- Vsi pa imajo dobro srce. - Matthew že ne.
Njegov oče je bil v bolnišnici zaradi njegovih mamil,
pa ni prišel, čeprav je to vedel.
Vzgojila sem kretena in sramujem se ga.
Očetu sem prinesel krompirček.
Nisem tako mislila.
Prosim, ne odhajaj. Pogovoriva se, Matth…
- Pizda. - Matthew?
Ne morem…
Paul.
- Paul! - Ja?
Hej. Nisem… Nisem se bal, da nisi živ.
Normalno je, da nekdo sedi v temi.
Nepremično.
Kako je minil prvi dan?
Odlično.
Čas je, da se upokojim.
Res, Paul?
- Dvakrat ne bom nasedel. - Resno mislim.
Rabil sem pavzo in vrnitev, da sem to dojel, ampak…
Čas je, Jimmy.
Jaz bi to moral reči.
Saj lahko, če hočeš.
- Čas je, da se upokojiš, Paul. - Prav.
Drugače sem si to predstavljal.
Ja.
Pridi sem.
Daj, Paul. To potrebujem.
Matervola, stari.
Pogrešal te bom.
Zelo veliko mi pomeniš. Nekaj sem ti vedno želel reči.
- Zdaj ti bom. - Kristus. Jimmy, prosim.
Ne odhajam takoj.
Paciente moram obvestiti, jih napotiti drugam.
Mesece bo trajalo, da opustim prakso.
Samo enkrat se lahko posloviš in to ni danes.
Pridi. Spotoma hočem pojesti pico. Pojdiva.
Greva!
Prevedla Lidija P. Černi