Ja. Tatoveringen skulle være større, men de gikk tom for blekk.
Det er en vakker hyllest.
Takk. Tenkte det var en kul måte å fortelle folk at kona mi døde på.
Jeg er glad det er unnagjort. Er du alltid ei chardonnay-jente?
Ja. Jeg velger chard på første date fordi jeg vil at fyren skal vite
at jeg liker å feste, men at jeg også er voksen.
Jeg velger alltid "dynamitt-reker", for reker er veldig elegant, men dynamitt…
- Det er liksom: "Oi! Han er farlig." - Ja.
Alt kan skje.
- Alt kan skje. - Ja.
- Kan jeg få se på den igjen? - Vi kan legge den vekk.
- Vet ikke hvordan du er her nå. - Jeg har visst om det lenger enn deg.
Ja, men føles ikke dette på en måte som om du er utro mot henne?
Nå føles det litt som det.
Datteren min og jeg har vært gjennom mye, men det går bedre nå.
- Har du en datter? - Det har jeg, ja.
- Mistet en liten jente moren sin? - Hun er 18, men ja. Hun ble trist.
- Unnskyld. - Skal vi snakke om noe lett?
Hvor er du fra?
- Du greier dette. - Jeg er fra…
- Bare si en by. - Jeg er fra Chicago.
Da Bears.
Da Bulls.
Jeg kommer ikke over kona di.
Ja.
Å nei.
Du er en snill mann,
og Gud gir de tøffeste kampene til de sterkeste krigerne.
Har du hørt det før? Jeg er veldig lei for det.
- Hvordan var daten? - Hun gråt til hun kastet opp.
Du gjør fremskritt bare ved å prøve. Jeg er stolt av deg.
Det betyr mye.
Slutt å stirre på meg som om du er den siste hunden hos hundefangeren.
- Er dere klare? - Jeg er klar, men Fido trenger litt tid.
Hvorfor er du redd for meningsfull øyekontakt?
Jeg er besatt. Jeg skal tulle med pappa og si at jeg vil ha barn nå.
Blir du gravid med en av sønnene våre, får du 50 000.
- Du tilbød å betale en tenåring for sex. - Ja, hva så?
Hvorfor tre dager alene?
- Vi vil knytte bånd som familie. - Samme det.
Liz er her så ofte, så Sutton må ikke tro at hun er moren,
at Charlie er faren og at jeg er den sexy eskorten.
Ingen tror det. Du er 40.
La oss se om dere er klare for å være alene.
- Ja. - Hvordan vet dere når bleia er våt?
- Streken blir blå. - Lett. Du hører det.
Hvis dere drar på brunsj, hva skal hun ha på seg?
Vi skal ikke på brunsj. Hun er ikke vaksinert ennå.
Men så blir det en drag-brunsj, og hun skal være Lady Goo Goo Gaga.
Rått.
Jeg sov med Matthews gamle yndlingskanin for å etterlate lukten min til henne.
Vent, nei. Ingen kosedyr i sprinkelsengen. Hun kan kveles.
- Det var den siste prøven. Du besto. - Ja.
Trakk den ut av min sexy, 21 år gamle rumpe.
Greit. Hør etter, Sutton.
Ikke glem meg. Jeg mener det.
- Folk spør meg om fukt-barrieren min. - Det tror jeg på.
Vet du hva jeg sier? Ingenting. Min glød, min sak.
Slutt å prøve å distrahere meg. Det er tredje gang jeg spurte om deg
og du endret tema. En rekord. Gratulerer.
Takk.
Tar kontroll nå. Hvorfor sier Mark og Donna at det er en mørk sky rundt deg?
Jeg vet ikke. Jeg møter knapt nok Donna på jobben.
Vi er ikke engang sammen i helgene lenger fordi hun er så opptatt med barna.
Du savner henne nok.
Hun er en jobbvenn. Dessuten er hun ti år eldre enn meg.
Bestevennen min er minst 90.
Ikke en stor sak. Jeg har mange andre i livet mitt.
Jeg har drevet med dette i 10 000 timer. Du skjuler ekte smerte.
Jeg vet det er jobben din å snoke, men jeg har det bra.
- Så hva gjør du for moro skyld? - Masse greier.
Det er en siderbar i gamlebyen som arrangerer quiz.
Karene der er ikke mer enn nerdesøte, men…
- Hvorfor gjør det deg trist? - Jeg er trist fordi tiden er ute,
og du ga meg endelig noe jeg kunne skrive ned. Se. "Quiz."
- Jeg har tid hvis du vil snakke mer. - Ha det på badet.
Å, helvete!
Hei, Gab. Hva skjer?
Dr. Patel skulle ha spørrerunde med klassen min,
men hun avlyste. Kan du gjøre det, for faen?
Ja, men ingen har bedt meg om en tjeneste så sint før.
Unnskyld, Maya sperrer meg ute.
- Kan du gjøre det utenfor? - Jeg må legge på.
Ikke for å skryte, men jeg er på legekontoret med Paul.
Så han spurte deg endelig. Jeg har gjort det en million ganger. Kos deg.
Ok, ha det. Hvorfor ventet du så lenge med å be meg om å være avtalevennen din?
- Fordi du kaller det "avtalevenn". - Greit nok.
Du reagerte godt på antibiotika. UVI-en er borte.
Ja! Jeg visste det.
Paul, noen ganger har jeg pasienter som sliter emosjonelt med å ha Parkinsons.
Kan jeg henvise dem til deg?
Det vil hjelpe dem å snakke med en som også gjennomgår det.
Selvfølgelig. Vent litt.
- Betyr det at jeg kan jobbe igjen? - Ser ingen grunn til at du ikke kan det.
- Vil du gjøre det med meg? - Jeg vil faktisk det.
- Ja! - Ja!
Ikke glem medisinen din.
Hvorfor sukker du?
Det er bare de siste ukene. Morgenturene våre, frokost på senga…
Jeg liker det ikke når det bare er du som får drikke,
men du ga helt ny mening til uttrykket
bunnløs mimosa.
Det har vært fint.
Vil du ha rolige morgener sammen hver dag for resten av livene våre?
Meld meg på.
Men det er fire gamle menn med Parkinsons der jeg skal.
Så dette…
- Er det kinken din? - Å ja, baby.
Ser mye bedre ut når du gjør det.
Jeg ba om det jeg ville ha, som du sa.
Jeg var livredd, men jeg fikk forfremmelsen.
Wally, det er utrolig!
- Takk. - Jeg er stolt av deg. For en flott slutt.
Men i dag vil jeg at du skal dra uten en klassisk "dørhåndtak-avsløring".
Gå ut uten å spy ut ny informasjon. Ingen problemer før neste time.
Dette er vanlig hastighet.
- Hei! - Er bekymret for hva jeg skal ha på meg.
Nå som jeg har makt, frykter jeg at jeg tar noen på rumpa.
Jeg ventet til jeg hadde gått ut døren. Og jeg er bekymret for talen jeg må holde.
Jeg skal se for meg at de er i undertøyet, men da blir jeg kåt. Når jeg er kåt,
- blir jeg veldig svett. - Wally. Snakk om det neste uke.
Jepp. Ja. Jeg sender deg en melding.
Fingrene av fatet, Hamburglar. Jeg ønsker Paul velkommen tilbake.
- Å, ok. - Ja.
Jeg har tenkt på Maya. Hva med å prøve noe nytt? Møte henne utenfor kontoret.
Ikke min stil. Jeg er ei grenser-jente.
Sier ikke at du skal bryte reglene, bare tøye dem.
Jeg snakker om ti km/t over fartsgrensen.
Om å ta en donut før Paul kommer, og flytte på dem så han ikke ser det.
Nei til det. Enda større nei til Maya.
GOAT-en er tilbake.
- Takk og pris. - Der er han.
Vi har donuts til deg.
Velkommen tilbake.
- Takk. - Så fint. Greit.
Ha en flott dag. Jimmy skal være gjesteforeleser, så vi må dra.
- Vi ses. - Vent litt.
- Drar dere begge? - Ja.
Går det bra?
Det er bare det at dette er min første dag tilbake på jobb.
Jeg er litt rusten.
- Pokker. - Jeg trenger ikke å dra.
Jeg kan snakke med klassen neste uke…
Lurte dere! Farvel, fjotter. Jeg har det bra.
"Jeg kan snakke med klassen neste uke."
Hvorfor skriker hun?
- Hva er galt, jenta mi? - Hva vil du ha?
- Vil du ha 100 dollar? - Å, ja. Be om mer.
- Jeg gir deg 1000. - Ja.
Dette er morsomt. Det er forkastelig. Jeg er bekymret for deg, men morsomt.
Se på dette.
Få henne til å sykle.
- Hva foregår? - Tia?
Hva faen?
Hun har luft i magen. Få beina til å sykle.
- Som om hun sykler. Sånn, ja. - Som om hun sykler.
Vi sykler.
Herre… Flott promp.
Vent.
Tusen takk. Pokker, Liz. Du sa at dette var Matthews kanin.
Du elsker å være foran kamera.
Ja. Send meg opptaket.
Ha det, Liz.
- Det var gøy så lenge det varte. - Hei! Vi har besøk.
- Vær rolige. - Vi er rolige.
Marisol, dette er Derek, Liz og Alice.
For en hyggelig overraskelse.
Slutt. Du sendte meg 50 meldinger. "Jeg vil møte henne."
Hva? Nei.
Derek er så opprømt over at Sean endelig har tatt med seg ei jente hjem.
Full åpenhet: Han kommer til å følge med på når du kommer og går fra terrassen.
- Hva for noe? - Slapp av.
Han kan ikke se noe som foregår i bassenghuset.
Sean sier at du lager utrolig kaffe, og han snakker om en do fra Gud.
- Jeg føler at han overselger den. - Umulig.
Du og rumpa di kommer ikke til å bli skuffet.
- Ikke snakk om rumpa hennes. - Jeg sier bare at den blir lykkelig.
- Det er Will. Hei, hva skjer? - Dette er faen meg latterlig.
- Jeg gjør ikke dette mer, ok? - Ok, ro deg ned. Greit.
Å ha Matthew her funker ikke. Det er rotete. Peyton nekter å overnatte.
- En Peyton? - Hvem er Peyton?
- Godt forsøk. - Hun kan komme på besøk for kaffe og do.
Dermed er du gammelt nytt.
- Jeg er nødt til å sjekke dassen. - Gjennom der og til venstre.
- Vi finner ut av det. Ok? Glad i deg. - Glad i deg.
Glad i dere også.
Hva skal vi gjøre med den gutten?
- Fy faen! Varmer den rumpa? - Jepp!
- Nå vil hun overnatte hele tiden. - Jeg tok meg av det i går kveld.
Er du stolt av å snakke slik?
- Ikke nå lenger. - Seriøst?
Det er han som er stolt. Jeg bare står her.
Hei. Keisha, Gabys favoritt.
- Kan du skrive et anbefalingsbrev? - Du har spurt alle gjesteforeleserne.
- Du har 23 anbefalingsbrev. - Oi.
- Jeg liker deg. - Tjuefire.
- Har ikke du samme genser? - Det var kaldt hos henne. Jeg stjal den.
Hun tar en Single Black Female med meg, og jeg liker det.
Akkurat. Jeg er bare overrasket over at ei "grenser-jente" slapp Keisha inn i huset.
Du er en slem grenser-jente.
- Jeg hørte at det virket seksuelt. - Keisha er student, ikke pasient.
- Hvorfor maser du om Maya? - Vi har alltid konkurrert litt,
men det er derfor du står imot. Du frykter at å jimmye kan funke.
Å "gabye" gjør ikke nytten.
Ok, det holder. Nå skjer dette.
Klasse, planene er endret.
Opprinnelig skulle kollegaen min, dr. Laird,
fortelle om kognitiv restrukturering i kliniske omgivelser.
Men i stedet skal han prøve å forsvare en relativt ny teknikk
som han på egoistisk vis har oppkalt etter seg selv.
- "Dr." Laird. - Da begynner jeg.
Å jimmye.
Som tyngdekraften, iPod, JELL-O. De var radikale ideer til noen…
…turte å drømme.
Ja, unge drømmer?
- Er ikke "jimmying" et ord alt? - Jeg elsker det, for jeg jimmyer sinnet.
Hvorfor skrev du ned det tøvet?
Godt jobbet i dag.
Men du må aldri si "jeg bryr meg bare om pengene" igjen.
- Det får meg til å hate deg litt. - Flott å ha deg tilbake.
Nei.
Jo.
En gutt som Matthew vil slite med å tilpasse seg
når du slutter å skjemme ham bort og utfordrer ham til å bli selvstendig.
Men hovedpoenget er at jeg ikke er terapeuten din.
Ja vel. Greit. Ditt tap. Men du skal hjelpe meg. Vet du hvorfor?
- For ellers skyter du meg? - Nei.
Fordi jeg gir deg denne.
- Hva driver vi med? - Du vet hva det er.
Du er en av de få som hater å være sårbar mer enn jeg gjør.
Men synd for deg. Jeg syns du er veldig smart og inspirerende, Paul.
Og jeg ville vel bare si at jeg er veldig takknemlig,
og at jeg er glad i deg.
Du trenger ikke å si det, men jeg vil alltid dømme deg hvis du ikke gjør det.
Jeg overlever.
- Jeg elsker hvor skinnende den er. - Ja, det er en fin en.
Jeg er glad i deg.
- Jeg skal fortelle alle at du sa det. - Ingen vil tro deg.
Si hva jeg skal gjøre med sønnen min.
Vi håpet du kom til å greie deg selv hvis vi kastet deg ut.
- Men det har du ikke. - Nei, det har du ikke.
Så hjelpsomt.
Men heldigvis har jeg en ny stein-venn som sa at vi kan hjelpe deg,
- men vi kan ikke gjøre det for deg. - Ja. Muggen i veggene er borte nå.
Du kan bo her gratis.
Vi sørger for at du ikke sulter, så lenge du jobber.
Og jeg mener hele sulamitten. Fliser, male, sette opp nye gipsplater.
- Vet ikke hvordan man gjør det. - Det er det professor YouTube er for.
Nei. Ikke spis vår blakke sønns godteri.
Å være streng senker blodsukkeret mitt.
Du greier deg.
Greit. Jeg skal hente blazeren min. Du aner ikke hva jeg spiser på veien.
- Jo. - Mamma, dette suger.
Det tar slutt når du får deg jobb. Jeg skal vise deg soverommet.
Du skal ikke slite med å våkne tidlig, for jeg har fjernet alle gardinene.
- Jeg liker gardiner. - Ja, synd for deg.
Hvorfor tok du spranget fra CBT til å blande deg inn i klientenes liv?
I begynnelsen var det for min skyld. Jeg gikk gjennom noe.
Men nå… Når en pasient kommer til meg, har de ofte mistet alt håp.
Hvis jeg bryter en tradisjonell regel, ser de hvor langt jeg er villig til å gå.
Og ærlig talt ser jeg noen ganger at håpet deres kommer krypende tilbake.
- Ta den. - Ta den selv.
- Unnskyld. Du høres ut som en livscoach. - Ja, Keisha. Knips for Keisha.
Hva er det? Hva er dette?
Knips. Det betyr "ja, dronning".
Hvis du ikke følger etiske retningslinjer, hva forhindrer at du går for langt?
Jeg stoler på mitt moralske kompass.
Fortell om da en pasient måtte kle av seg og svømme med vennene dine.
Det var urettferdig formulert.
Dyttet ikke en klient mannen sin utfor et fjell?
Det var en ås. En høy, veldig bratt ås.
Det var ikke et godt resultat. Men etter mye selvransakelse
har jeg innsett at den fyren var en skikkelig drittsekk.
- Herregud. - Ruh-roh.
Det er på trynet. Jeg syns synd på klientene dine.
- Kan jeg svare? - Nei, tilfeldige student.
Jeg er en av Jimmys pasienter.
- Jeg drømte om dette. - Jeg har tvangslidelse.
Før jeg møtte Jimmy, holdt jeg pusten for å forhindre at det skulle skje noe fælt.
Jeg hadde inneklær og uteklær.
Men nå har jeg et deltidsforhold til en hund,
og jeg har ikke besvimt av å holde pusten på et halvt år.
Jeg har fortsatt ting å jobbe med, som min frykt for å tale offentlig.
Jimmy tok meg med for å øve, og jeg sa det var bananas, men jeg taler offentlig.
- Jeg taler offentlig. - Ja visst.
Å, dere.
For meg er dette verdt faren.
Hvilken annen terapeut drar hjem til meg, sitter på senga mi og sier jeg er utrolig?
- Hva? - Det var ikke en seng.
- En sofa som blir til en seng. - Den var i sofa-modus.
Ok, der har dere det.
Jeg skulle gjerne slettet dette minnet for dere med en sånn Men in Black-pinne.
La oss late som om dette ikke skjedde.
Timen er over.
Det er gøy her inne. Og meth-aktig. Connor vil ha tilbake genseren sin.
Fortell Connor at jeg ikke har hans dumme 2012 LA Kings Stanley Cup-hettegenser.
- Du har på deg en med de samme ordene. - Pokker.
Vil dere ha hasjgodteri? Dere blir fullstendig borte.
Jeg vil gjerne bli helt borte. Jeg tar seks.
Hvor er de? Jeg hadde en svær pose.
Pokker.
Kompis, det er ingen enkel måte å si dette på.
- De har tatt pikken din. - Er alt i orden, sir?
Ja, men du må nok ringe etter ambulanse.
Jeg har blitt forgiftet. Jeg bare dør lite grann.
Bare dør lite grann.
Og Liz, siste beskjed. Hør her. Jeg beklager at jeg aldri fant saksen.
Jeg fant ikke… Jeg fant ikke saks…
Uansett. Å, og jeg er døende.
Men ikke vent for lenge med å finne kjærligheten igjen.
Kanskje rundt åtte år.
Ok, ha det for alltid. Dette er mannen din, Derek.
- Derek? - Godt jobbet, jævel.
Du levde lenger enn meg. Men du får henne aldri.
Går det bra med deg?
Ja, jeg har det helt fint. To Cincinnati, bitch.
Klart jeg skal sørge for at de ikke får tak i Sutton,
men hvem er det som ønsker å drepe både deg og barnet mitt?
Ønsker de å drepe søte folk?
Vel, de tok meg. Det er sannsynlig.
Jeg er i ilden nå. Jeg er i ilden.
- Brian, gjør noe. Ikke rør den! - Ok, kompis.
- Sett deg. - Vent et øyeblikk. Bare et øyeblikk.
Jeg skremte ham. Han satte seg.
Liz, jeg vet at du lytter. Hent mobilen. De tar med Derek til sykehuset.
Pokker.
Så, Marisol. Er dette et situasjonsforhold,
eller planlegger dere en myk start?
- Ser du? Jeg hører på deg når du snakker. - Vi har det gøy. Marisol er flott.
Hun gjorde det rått i Miami,
men faren ble syk, så hun dro hjem for å være med ham.
Det respekterer jeg. Hva er viktigere enn å være med familien?
Ingen motsigelser. Vi nærmer oss slutten av timen.
Skal du bare skryte, eller har du et problem?
Hun har ikke endret seg.
Litt sprø, morsom, med på alt.
Jeg var sånn, men hva skjer når hun innser at jeg ikke er den fyren lenger?
Så du har et fremtidig problem som du akkurat har funnet på?
Beklager, du får meg ikke til å bry meg.
Vi kan fokusere på hvor kult det er at du har det så bra
at vi snakker om jenteproblemer.
Ja, det er flott, ikke sant?
Det var ikke så ille. Jeg hater det når du er trist gutt.
Jeg gjorde deg en tjeneste, Gab. Du lurte meg. Det var slemt.
Du ble venn med Louis uten å spørre om hva jeg syntes om det.
- Tar du det opp nå? - Ja, jeg trenger det nå.
Vil du ha pizza, så bestill pizza.
Og ja, jeg skal gjøre det. Jeg skal ringe FBI for deg.
Jeg må legge på.
Derek kommer til å ringe. Han er høy som faen.
Gab, jeg vet det. Jeg kan være intens. Jeg er lei for det.
Men jeg prøvde å hjelpe deg. Pokker.
Jeg tar ikke imot råd om pasientene mine.
Dette er din forrige melding: "Kan du gi meg noen råd om pasienten min?"
Jeg slapp nesten unna, Paul.
- Hvorfor lyver du? Hva har du imot meg? - Jeg lyver ikke. Hvorfor sutrer du?
- Dere. - Paul. Dr. Sykes sendte meg.
Beklager at jeg avbryter gruppeterapien for folk som er sinte over at de er høye.
- De er doktorene. - Det inspirerer tillit.
- Hyggelig å møte dere. - I like måte.
Jeg skjønner at du mistet troen på meg. Det ville jeg også gjort.
Men jeg prøver å gå videre. Skulle ønske du kunne stole på meg igjen.
- Du har ikke stolt på meg siden Tia døde. - Ikke siden Tia døde.
Det var tre måneder senere, da du ble høy på parkeringsplassen med pasienten min.
- Husker du det? - Selvfølgelig.
Nei.
Beklager at det tar tid før jeg setter meg på "Jimmy er tilbake"-toget.
Tia var som søsteren min. Du hadde sexarbeidere i huset hennes.
- Du lå med hennes sexy bestevenn. - Det var deg.
- Du kan ikke bruke det som eksempel. - Et godt eksempel.
Jeg skjønner det. Jeg gjør virkelig det. Jeg skjønner det.
Det du gjør med Maya, funker ikke.
Noe må endre seg. Ikke gå glipp av å hjelpe henne fordi jeg var ødelagt.
Så jeg var en hallusinasjon, men jeg spiste bare kake og gjorde ikke noe kult?
En god kake.
Så hva foregår?
Jeg er en optimistisk fyr, men én gang i året møter jeg veggen.
Og den dritten er tung.
Og det er urettferdig.
Og det er kjedelig. Hvor mange stemmeøvelser kan man gjøre på et år?
Ja. Jeg hater dem også.
Men til slutt leter jeg etter en som kan hjelpe meg med å kjempe.
- I år er det deg. - Så heldig jeg er.
- Men jeg gjør ikke det. - Det er greit. Er noen av vinduene åpne?
Skjebnen din er opp til deg, men jeg kan hjelpe deg
med noe jeg kaller "feltet".
Lukk øynene.
Se det for deg
som en mystisk sky av intelligens og energi.
- Høres teit ut. - Det er ikke teit.
- Litt teit. - Greit, det er litt teit. Lukk øynene.
Jeg vil at du skal gå inn i den varme energien.
La den skylle over deg. Og si: "Jeg vil ha svaret. Jeg vet du har det."
- Så skal du stå stille og lytte. - Jeg gjør det. Gjør du det?
Ok, jeg kan det.
Klart jeg kom. Jeg vil ha så mye tid som mulig med deg.
Vil du ha rolige morgener sammen hver dag for resten av livene våre?
Meld meg på.
Kanskje det er bedre å fokusere på hvor takknemlig du er
over at du fikk gjøre dette så lenge.
Hva er viktigere enn å være med familien?
Ok, jeg er ferdig.
Jeg så bare forrige søndag. Jeg følte meg elendig og kom meg ikke opp.
Og min kone og min datter og jeg
spiste Cherry Garcia i senga.
Hun matet meg den.
Ja. Det finnes verre ting i livet enn å bli matet iskrem av ei pen jente.
På vei hjem kan jeg kanskje kjøpe et par bokser.
Godt svar.
Takk.
Vi ses neste år.
Vi får se.
Godt svar.
Himmelen lukter som rumpe.
Igjen, du er ikke død. Vi er på sykehus.
- Fortell ham at han ikke er død. - Du er ikke død, pappa.
- Slutt. - Unnskyld.
- Wow. "Full House." - Det er en bra serie.
- Husker du onkel Jesse? Så ut som Elvis. - Ja, vi husker alle det.
Si det rett ut.
- Vil han slutte å være høy? - Det vil gå bra.
Blodprøven viste en liten hjertefeil.
Gjør noe.
Funker fortsatt.
Men det kan være fordi han har fått i seg 650 milligram THC.
Ja.
- Spiste du hele posen? - Godt jobbet.
Kardiologen skal følge det opp senere.
I mellomtiden kan du ta ham med hjem så fort han kan gå.
- Takk. - Ja.
Fanget de han som tok fyrens pikk?
- Hvem sin pikk? - Du er i live. Alle er glad i deg.
Gaby ringte. Connor ringte.
Selv Paul ringte.
Pokker. Jeg må ringe Matthew.
- Glem det. - Hva?
Han vet det. Jeg fortalte ham det. Unnskyld.
- Flott. Takk for at du sa ifra til ham. - Ja.
QUIZ-KVELD
Oi! Hei, Maya. Hva?
- Gaby? - Jepp. Så tilfeldig.
Det er ikke tilfeldig. Du skulle være på en siderbar i gamlebyen,
og jeg fant ut at det bare var én, og jeg hører at jeg virker som en stalker.
Ville sjekke at det går bra.
Vil du henge med meg, må du bli med på laget. Jeg er alene.
Greit. Hva er emnet?
- Ringenes herre. - Fy søren. Dette kommer til å bli blodig.
- Jaså? - Ja.
- Samvis skal hobbit-fike en bitch. - Så du kjenner til den.
- Du har ingen anelse. - Kan hun få en slik en?
Tenk at du visste navnet på sverdet som ble omstøpt med bitene fra Narsil
- og båret av Aragorn. - Tuller du?
Andúril var navnet på katten min. Jeg er så opprømt!
- Jeg elsker å knuse masse nerder. - Ja, jeg merker det.
Vet du hva? Jeg er glad du kom.
Jeg også.
Jeg har ikke alltid gjort dette alene.
- Ok. - Jeg gjorde det med mine tre bestevenner.
Becca fikk en rå jobb i Atlanta og flyttet.
Kate giftet seg og flyttet,
og Eli ble del av en sekt som ikke lar ham bruke telefonen.
Å nei, Eli.
Noen ganger føler jeg at universet konspirerer for å holde meg ensom.
Jeg er jævlig ensom.
I stedet for å hoppe over en uke kan vi snakke om det i morgen.
Greit.
Men i kveld feirer vi, for vi er Rohans ryttere!
Quiz-mesterne!
Ta den, tosker.
- Vi ses. - Vi ses.
Derek er fortsatt svært bekymret for utstillingsdukken,
men han kommer sakte ned på jorden igjen.
- Gøy, ikke sant? - Ja, det er så påtrengende.
Jeg vil ha et i Gabys hus.
- Hadde vært gøy for Derrick To-besøkene. - Ja.
- Hvor tror Charlie at du er nå? - På soverommet vårt og sover.
- Jeg snek meg ut vinduet. - Jeg har gjort det.
Hvordan går det med å knytte bånd som familie?
Bra. Jeg trodde ikke jeg kunne tilbringe hvert sekund med en annen enn meg selv,
men jeg er så glad i henne.
Hun er søt. Hun er egoistisk. Hun skriker for å få det hun vil ha.
Hun er sjelevennen min.
Og jeg hater å si dette, men takk.
Du har lært oss mye.
Jeg er feil person å takke, min venn.
Jeg skryter som mor, men jeg har oppdratt en sirkustropp av mannegutter.
Du prøver å være en perfekt forelder, men uansett roter du det til.
Det er underlig frigjørende. Jeg hører at feilene mine ikke har noe å si.
- Flott, for hun spiste nok en AirPod. - Det finner du ut før eller senere.
Hør her. Jeg har møtt alle guttene dine.
- Jeg vet aldri hvem som er hvem. - Nei.
Men de har alle store hjerter.
Ikke Matthew. Faren hans lå på sykehuset på grunn av rusmidlene hans,
men han gadd ikke å møte opp.
Jeg har oppdratt en drittsekk. Jeg er pinlig berørt over ham.
- Jeg tok med pommes fritesen pappa liker. - Det var virkelig ikke det jeg mente.
Ikke dra. La oss snakke om det, Matth…
- Faen. - Matthew?
Jeg kan ikke…
Paul?
- Paul! - Ja?
Hei. Jeg ble ikke redd for at du ikke var i live.
Normalt å se noen sitte i mørket.
Uten å røre seg. Hei, hvordan var den første dagen tilbake?
Veldig flott.
Jeg tror det er på tide jeg slutter å være terapeut.
Tror du det, Paul?
- Faller ikke for den igjen. - Jeg mener det.
Jeg måtte dra min vei og komme tilbake for å innse det.
Men…
…tiden er inne.
- Jeg skal fortelle deg at tiden er inne. - Vel, du kan gjøre det.
- Det er på tide at du pensjonerer deg. - Ok.
Det var ikke sånn jeg så det for meg.
Nei.
Kom hit.
Kom igjen, Paul. Jeg trenger det.
Fy søren.
Jeg kommer til å savne deg. Du betyr veldig mye for meg.
- Jeg har alltid ønsket å si dette… - Herregud, Jimmy. Vær så snill.
Jeg slutter ikke nå. Jeg må si ifra til pasientene og skrive henvisninger.
Det kommer til å ta flere måneder.
Du får bare si farvel én gang, og det er ikke i dag.
Jeg vil ha pizza på vei hjem. Vi drar.
Vi drar!
Tekst: Espen Stokka