Jā.
Tetovējumam vajadzēja būt lielākam, bet viņiem beidzās tinte.
Tiešām skaists cieņas apliecinājums.
Paldies.
Tas likās foršs veids, kā citiem pateikt, ka man nomirusi sieva.
Man prieks, ka tas ir nokārtots.
Tu vienmēr dzer šardonē?
Jā. Pirmajā randiņā es vienmēr dzeru šardonē,
jo gribu, lai puisis zina,
ka man patīk ballēties, tomēr esmu pieaugusi.
Tāpēc, ja ēdienkartē ir dinamīta garneles,
es vienmēr ņemu tās, jo ēst garneles, manuprāt, ir smalki…
- Jā. - …bet dinamīts…
Zini: "Pa, pa, pa.
- Viņš ir bīstams." - Jā.
Var gadīties jebkas.
- Varētu gadīties jebkas. - Jā.
Drīkstu apskatīt vēlreiz?
Zini ko? Mēs varam to aizklāt.
Es pat nesaprotu, kā tagad vari būt te.
Es par to zinu ilgāk nekā tu.
Jā, bet vai tev nav sajūta, ka tu viņu krāp?
Nu, tagad ir… Mazliet.
Zini, mēs ar meitu esam pārcietuši daudz,
bet nu mums iet daudz labāk.
- Tev ir meita? - Ir, jā.
Maza meitenīte zaudēja mammu?
Viņai ir 18, bet jā.
Viņa kļuva skumja.
Atvaino!
Varbūt runāsim par kaut ko vieglāku.
No kurienes tu esi?
- Ir labi. Tu to vari. - Esmu no…
Vienkārši nosauc pilsētu!
Esmu no Čikāgas.
Da Bears.
Da Bulls.
Es netieku pāri tam, kas notika ar tavu sievu.
Jā.
Ai, nē.
Šķiet, tu tiešām esi labs puisis.
Un smagākās cīņas Dievs uztic stiprākajiem karavīriem.
Esi to dzirdējis?
Man ļoti žēl.
Kā pagāja randiņš?
Viņa raudāja tik ļoti, ka apvēmās.
Klau, tas jau ir panākums, ka tu to izdarīji.
Es ar tevi lepojos.
Tas man nozīmē daudz.
Beidz blenzt uz mani kā pēdējais suns patversmē!
- Esat gatavi? - Jā, es esmu,
bet, liekas, šim Faido vajag vēl brītiņu.
Kāpēc tev tā bail no nozīmīga acu kontakta?
Esmu pārņemta!
Es laikam pačakarēšu tēti un pateikšu, ka arī gribu mazuli.
Ļausi to nokārtot kādam no maniem dēliem - dabūsi 50 taukšķus.
Tu tikko padsmitniecei piedāvājies samaksāt par seksu.
Jā, un?
Pag, kāpēc trīs dienas gribat būt vieni?
Mēs gribam satuvināties kā ģimene.
Manis pēc.
Jā. Liza te ir tik daudz, ka negribam, lai Satona domātu: viņa ir mamma,
Čārlijs tētis un es - seksīgais priekazēns, kas visus izklaidē.
Neviens tā nedomā.
Tev ir 40.
Labi. Pārbaudīsim, vai esat gatavi darīt to vieni.
- Jā, labi. - Kā zināsiet, kad autiņbikses slapjas?
- Nu gan. Svītra kļūs zila. - Viegli. Kad čurkstēs.
Ja brauksiet vēlbrokastīs, kas viņai būs mugurā?
Mēs nebrauksim vēlbrokastīs.
Viņa vēl nav vakcinēta.
Bet, kad būs, brauksim uz dragkvīnu vēlbrokastīm
un viņa būs saģērbta kā Lēdija Gugū Gaga.
Stilīgi.
Labi.
Es gulēju ar Metjū veco, mīļo trusīti, lai varētu atstāt viņai savu smaržu.
Pag, nē.
Mīkstās mantiņas gultā nelikt. Viņa varētu nosmakt.
Tas bija pēdējais pārbaudījums.
- Izturējāt. - Jā.
Izvilku to no savas seksīgās 21 gadu vecās pakaļas.
Labi. Paklausies, Satona!
Neaizmirsti mani!
Es runāju nopietni.
Cilvēki aptur mani uz ielas un jautā
- par manu ādas aizsargslāni. - Es ticu.
Zini, ko viņiem saku?
Neko. Mans mirdzums - mana darīšana.
Tā. Beidz novirzīt mani no domas!
Šī bija trešā reize, kad es jautāju par tevi
un tu mainīji tēmu. Tas ir rekords. Apsveicu.
Paldies.
Savācoties uz divām pēdējām minūtēm:
kāpēc Marks un Dona saka, ka ap tevi ir tumšs mākonis?
Es nezinu.
Es Donu darbā gandrīz nesatieku.
Mēs pat vairs neizklaidējamies nedēļas nogalēs,
jo viņa ir tik aizņemta ar bērniem.
Tev viņas noteikti pietrūkst.
Viņa ir darba draudzene.
Turklāt kādus desmit gadus vecāka par mani.
Man ir labs draugs, kam, šķiet, ir vismaz 90.
Tas nav nekas tāds.
Manā dzīvē ir daudz citu cilvēku.
Klau, es ar šo nodarbojos kādas 10 000 stundas.
Tu slēp kādas īstas sāpes.
Zinu, ka tas ir jūsu darbs - rakņāties pa šejieni, bet man viss ir kārtībā.
Labi. Tad kā tu izklaidējies?
Dažādi.
Ir viens sidra bārs - tepat ap stūri vecpilsētā -, kur notiek viktorīnas.
Puiši tur ir labākajā gadījumā nūģīgi smuki, bet…
- Kāpēc tas jūs apbēdina? - Ne tas,
bet tas, ka tavs laiks ir galā.
Beidzot tu pateici ko tādu, ko varu pierakstīt.
Re! "Bāra viktorīna".
Man tagad ir mazliet laika,
- ja gribi pastāstīt vairāk. - Gan jau citreiz.
Vāks!
Sveika, Gaba! Kas ir?
Dr. Patelai rīt bija jāpiedalās manā psiholoģijas nodarbībā,
bet pēdējā brīdī viņa mani uzmeta. Vai vari to izdarīt?
Jā, bet tik dusmīgi man neviens vēl neko nebija lūdzis.
Atvaino, vecīt! Maja nelaiž mani sev klāt.
Varbūt tu varētu to darīt ārā?
Ei, man jābeidz.
Negribu lielīties, bet esmu ārstes kabinetā ar Polu.
Tad nu gan! Beidzot viņš pasauca tevi.
Esmu to darījusi kādas miljons reizes. Izbaudi!
Labi. Atā!
Kāpēc tik ilgi neaicināji mani par savu vizīšu čomu?
Tāpēc, ka tu to sauc par vizīšu čomu.
Tā gan.
Antibiotikas ir iedarbojušās labi. Urīnceļu infekcija ir izārstēta.
Jā! Es zināju.
Ziniet, Pol,
dažreiz man ir pacienti, kam ir emocionāli smagi Pārkinsona dēļ.
Vai es varētu sūtīt viņus pie jums?
Domāju - viņiem palīdzētu saruna ar kādu, kurš piedzīvo to pats.
Protams. Acumirkli! Vai…
Vai tas nozīmē, ka drīkstu atgriezties darbā?
Neredzu iemeslu, kāpēc ne.
Gribi to darīt ar mani?
Vispār gribu gan.
- Jā! - Jā!
Un neaizmirsti zāles!
Kas tā par nopūtu?
Vienkārši pēdējās pāris nedēļas - mūsu rīta pastaigas, brokastis gultā…
Parasti man nepatīk, ka tu dzer
- un es to nedrīkstu… - Jā.
…bet tu piešķīri pilnīgi jaunu nozīmi
vārdiem "plika mimoza".
Tas bija diezgan jauki.
Tu gribi lēnus, kopīgus rītus katru dienu visu atlikušo mūžu?
Es piedalos.
Bet mani gaida vēl četri veci vīri
ar Pārkinsonu, kur tagad došos.
Tātad šis…
ir tas, kas tevi uzbudina?
Jā, mīļais.
Izskatās daudz labāk, kad to dari tu.
Vārdu sakot, es palūdzu to, ko gribu, - kā jūs teicāt.
Un es biju tik nobijusies, bet saņēmu paaugstinājumu.
Volij, tas ir lieliski!
- Paldies. - Esmu lepns par tevi.
Cik šodien lielisks nobeigums!
Bet, ei!
Šodien es gribu, lai aizej bez savām klasiskajām "durvju atklāsmēm".
Gribu, lai izej ārā, neizspļaujot nekādu jaunu informāciju,
nekādas problēmas līdz nākamajam seansam.
Šī ir normāla gaita.
Ei!
Jā, bet es uztraucos, ko pirmajā dienā vilkšu,
un par to, ka nu, kad esmu varas pozīcijā,
varētu ieķert kādam dibenā. Jā, ko?
Es sāku runāt tikai tad, kad biju ārā pa durvīm.
Bet visvairāk es uztraucos par to, ka man būs jārunā publiski.
Būs jāvada prezentācija.
Daži iesaka iztēloties klausītājus apakšveļā, bet baidos,
ka uzbudināšos. Un, kad uzbudinos…
- Volij, ei! - …es ļoti svīstu, un tas…
Par to parunāsim nākamnedēļ.
Jep. Jā.
Vēlāk jums uzrakstīšu.
RENDIJA VIRTUĻI
Rokas nost, tu, zaglīgais maita!
Šie ir par godu Polam.
- Labi. - Jā.
Es padomāju par Maju.
Ja nu tu kaut ko pamainītu?
Nezinu - satiktos ar viņu ārpus biroja.
Jā, nav mans stils. Esmu čiepa ar robežām.
Es nelieku pārkāpt noteikumus, Gaba. Tikai tos mazliet apiet.
Tas būtu kā pārkāpt atļauto ātrumu par 8 km/h.
Tas būtu kā apēst virtuli pirms Pola ierašanās
un tos pārbīdīt, lai viņš nepamana.
Tam saku "nē". Vēl lielāku "nē" par Maju.
Labākais ir atgriezies.
- Paldies dievam! - Klāt viņš ir.
Ei, atnesām tev virtuļus.
Ar atgriešanos!
- Paldies. - Cik jauki! Jā. Nu labi.
Lai veicas! Džimijs šodien būs vieslektors
manā nodarbībā, tāpēc mēs braucam.
- Līdz vēlākam! - Jā. Acumirkli!
- Braucat jūs abi? - Jā.
Tev viss labi?
Vienkārši pirmā diena atpakaļ darbā.
Esmu mazliet ierūsējis.
- Ai, velns! - Man nav obligāti jābrauc.
Es varētu runāt ar Gabijas studentiem nākamnedēļ vai…
Iekritāt! Tinieties, ķēmi! Man viss labi.
"Es varētu runāt ar Gabijas studentiem nākamnedēļ."
Kāpēc viņa vēl ir sarkana un brēc?
- Kas vainas, mazulīt? - Ko tu gribi?
Vai tu gribi 100 dolāru?
Jā. Prasi vairāk!
- Iedošu tev 1000 dolāru. - Jā.
Šis ir smieklīgi.
Tas ir, perversi.
Es par tevi raizējos. Bet smieklīgi.
Paskaties!
Pabrauciet ar riteni!
- Kas notiek? - Tija?
Kas tas par sviestu?
Viņai ir gāzes. Pavingriniet viņas kājas!
- It kā viņa brauktu ar riteni. - Ar riteni.
Šādi. Jā.
Mēs braucam ar riteni. Tu…
Ak mans… Nopurkšķināja.
Pag!
Liels paldies.
Sasodīts, Liza! Teici, ka tas ir Metjū trusītis.
Nomierinies! Tev patīk, ka tevi filmē.
Jā. Atsūti ierakstu!
Atā, Liza!
Nu, prieki beidzās.
Ei! Mums ir ciemiņi.
- Savācieties! - Mēs esam savākušās.
Merisola, šie ir Dereks, Liza un Alise.
Cik jauks pārsteigums!
Beidz, vecīt! Atsūtīji kādas 50 ziņas: "Zinu, ka viņa ir tur. Gribu iepazīties."
Ko? Nē.
Dereks ir pārlaimīgs, ka Šons beidzot ved mājās meiteni.
Saku atklāti:
viņš uzraudzīs, kā tu nāc un ej, no mūsu terases.
- Ko? - Neuztraucies!
Viņš nevar redzēt to,
kas notiek baseina namiņā.
Šons stāsta, ka jūs gatavojot vienreizīgu kafiju,
un nebeidz runāt par kaut kādu dievišķīgu tualeti,
- bet man liekas - viņš pārspīlē. - To nevar pārspīlēt.
Tu un tavs dibens nebūsiet vīlušies.
- Mīļais, nerunā par viņas dibenu! - Es to neaprakstu.
Tikai saku: tas būs priecīgs.
Tas ir Vills.
- Sveiks, draugs! Kā iet? - Tas ir kaut kāds ārprāts.
Es tā vairs nevaru, ja?
Tā, nomierinies, nomie… Jā.
Metjū te nevar dzīvot.
Dzīvoklis ir kā miskaste. Peitone te vairs nenakšņo.
- Ir Peitone? - Kas ir Peitone?
Labs mēģinājums.
Lai viņa atnāk uz kafiju un tualeti!
Un tu jau esi vecs jaunums.
Nezinu, kā to izdarīt smalki, bet man jāredz tas pods.
Tur un pa kreisi.
Mēs kaut ko izdomāsim, ja, draugs?
- Mīlu. - Mīlu.
Labi. Es jūs arī.
Ko lai ar to puiku darām?
- Johaidī! Tas silda dibenu? - Jep!
Nu viņa te gribēs nakšņot visu laiku.
Es par to parūpējos jau pagājšnakt.
Tu ar šādiem tekstiem lepojies?
- Nu vairs ne. - Nopietni?
Lepojas viņš. Es te tikai stāvu.
Sveiki! Kīša - Gabijas mīļākā studente.
Gribēju pajautāt, vai uzrakstīsiet man ieteikuma vēstuli.
Tu to lūdz katram lektoram.
Tev ir 23 ieteikuma vēstules.
- Tu man patīc, Kīša. - Divdesmit četras.
- Vai tev nav tāda pati jaka? - Jā.
Biju pie viņas mājās, un man kļuva auksti, tāpēc to nozagu.
Esmu diezgan droša, ka viņa mani kopē,
un patiesībā tieši tādēļ te esmu.
Nuja.
Nē, tikai biju pārsteigts,
ka "čiepa ar robežām" ielaida Kīšu savā mājā.
Tev ir vaļīgas robežas, čiepa.
- Jā. Izklausījās seksuāli. - Fui!
- Atvaino! - Kīša ir studente,
nevis paciente, kā Maja. Kāpēc tu mani par viņu neliec mierā?
Gabij, mēs ar tevi vienmēr esam drusku sacentušies.
Domāju - varbūt tāpēc tu tā pretojies.
Tu baidies, ka džimijošana var palīdzēt.
Jo ar "gabijošanu" nesanāk.
Skaidrs. Nu viss.
Tagad tu dabūsi.
Uzmanību! Plānu maiņa.
Sākotnēji bija domāts, ka mans kolēģis doktors Lērds
stāstīs jums par kognitīvo pārstrukturēšanu klīniskā vidē.
Bet tā vietā viņš mēģinās aizstāvēt pajaunu paņēmienu,
kuru viņš egomaniakāli ir nosaucis savā vārdā.
"Doktors" Lērds.
Nu tad tā.
Džimijošana.
Tāpat kā gravitācija, iPods, JELL-O.
Tās visas bija radikālas idejas, līdz kādam…
pietika drosmes sapņot.
Jā, jaunais sapņotāj!
- Vai vārds "džimijot" jau nepastāv? - Tāpēc man tas patīk.
Es džimijoju prātu.
Kāpēc tu to pieraksti? Viņš runā muļķības.
Šodien labi pastrādājām.
Bet nekad vairs nesaki: "Mani interesē tikai nauda."
Tas liek man tevi mazliet neieredzēt.
- Prieks, ka esi atpakaļ. - Paldies.
Nē.
Jā.
Tāds bērns kā Metjū ar lielām grūtībām pielāgosies,
kad jūs beigsiet ar viņu ucināties un liksiet būt patstāvīgam.
Bet galvenais ir tas, ka es neesmu tavs psihoterapeits.
Jā, labi. Pats vainīgs.
Bet tu man palīdzēsi. Zini, kāpēc?
Tāpēc, ka, ja nepalīdzēšu, nošausi?
Nē.
Tāpēc, ka es tev dodu šo.
- Ko mēs te darām? - Tu zini, kas tas ir.
Tu esi viens no retajiem cilvēkiem, kas vairāk par mani negrib būt jūtelīgs.
Bet sūdu būšana -
es domāju, ka esi ļoti gudrs un iedvesmojošs, Pol.
Un liekas - es tikai gribēju pateikt, ka esmu tiešām pateicīga
un es tevi mīlu.
Un tev tas nav jāsaka pretī,
taču es tevi mūžam nosodīšu, ja nepateiksi.
Izdzīvošu.
Man patīk, cik tas ir spīdīgs.
Jā. Tas ir labs.
Es tevi mīlu.
Izstāstīšu visiem, ka to pateici.
Neviens tev neticēs.
Vienkārši pasaki, ko iesākt ar manu puiku.
Mēs cerējām: ja izmetīsim tevi laukā, tu atradīsi dzīvē savu ceļu.
- Bet tu neatradi. - Nē, neatradi.
Tas gan palīdz!
Par laimi, man ir jauns akmens draugs, kurš teica, ka varam tev palīdzēt,
- bet nedrīkstam darīt tavā vietā. - Jā.
Uz šīm sienām bija pelējums, bet nu vairs nav.
Vari palikt te, nemaksājot īri.
Mēs gādāsim, lai neesi badā, ja vien tu strādāsi.
Un tas nozīmē - darīt visu, ko vajag.
Ir jāflīzē, jākrāso, jāuzliek jauns ģipškartons.
Es neko no tā neprotu.
Tam ir domāts profesors Jūtūbs.
Nē.
Neēd mūsu izputējušā dēla konfektes!
Tu zini: kad esmu skarbs, man krītas cukura līmenis.
Viss tev ir labi.
Labi. Aizbraukšu pēc jakas, ko liku pāršūt.
Tu nezināsi, ko ēdīšu pa ceļam.
- Zināšu. - Mamm, tas ir baigi.
Tas beigsies, kad dabūsi darbu.
Tagad parādīšu tavu guļamistabu.
Tev nevajadzētu būt grūti pamosties agri,
jo es no logiem noņēmu visus aizkarus.
Man patīk aizkari.
Jā, sūdu būšana.
Kas jūs pamudināja uz šo lēcienu
no tradicionālās KBT uz pārgalvīgu iejaukšanos klientu dzīvē?
Sākumā…
tas bija man pašam. Es kaut ko pārdzīvoju.
Bet nu, kad pie manis atnāk jauni pacienti,
bieži viņi ir tik bezpalīdzīgi.
Un, ja es pārkāpju tradicionālo robežu,
viņi ierauga, cik ļoti esmu gatavs viņiem palīdzēt.
Un tiešām - dažreiz es redzu, kā viņos atgriežas cerība.
- Dabūji. - Tu pats.
Atvainojos, bet izklausāties pēc izaugsmes trenera.
Jā, Kīša. Knipjus Kīšai!
Kas tas ir? Kas šis ir?
Knipji. Viņi saka: "Jā, karalien." Tas nozīmē to.
Ja neievērojat ētikas kodeksu,
kas jūs aptur, lai neaizejat par tālu?
Es uzticos savam morālajam kompasam.
Pastāsti, kā liki pacientam noģērbties līdz apenēm un peldēt ar taviem draugiem.
Tas nav formulēts godīgi, un tu to zini.
Pag, vai viena no jūsu klientēm nenogrūda vīru no kalna?
No pakalna.
Tas bija augsts, ļoti stāvs pakalns.
Tas nebija labs iznākums.
Kopš tā laika esmu par to daudz domājis
un secinājis - godīgi -, ka tas čalis bija pilnīgs kretīns.
- Ak dievs! - Ak vai!
Tas ir sviests. Tiešām - man jūsu klientu ir žēl.
- Drīkstu uz to atbildēt? - Nē, nedrīksti, nejaušā studente.
Esmu viena no Džimija pacientiem.
- Par šādu pavērsienu es sapņoju. - Ja? Man ir OKT.
Un, pirms satiku Džimiju,
es aizturēju elpu, lai nenotiktu kaut kas slikts.
Man bija iekšas drēbes un āra drēbes,
bet nu man ir daļlaika attiecības ar suni.
Un es vairs neaizturu elpu. Neesmu zaudējusi samaņu jau sešus mēnešus.
Nepārprotiet - man vēl ir, pie kā piestrādāt.
Ziniet, pie bailēm runāt publiski.
Džimijs atveda mani patrenēties, un es tā: traks!
Bet tu re! Te ir publika, un es runāju.
- Es runāju publiski. - Un kā vēl.
Paldies.
Šī dēļ esmu gatavs riskēt.
Kurš cits psihoterapeits atbrauktu uz manām mājām,
sēdētu uz manas gultas un teiktu, ka esmu lieliska?
- Ko? - Tā nebija gulta.
Nē. Dīvāns, kas pārtaisāms par gultu.
Bet tas bija dīvāna režīmā.
Jā, tā nu tas ir.
Ja varētu, es izdzēstu visas jūsu atmiņas
ar tādu zibināmo kā filmā Vīri melnā.
Izliksimies, ka šis nav noticis.
Nodarbība beigusies.
Te ir diezgan forši. Kā pie narikiem.
Lai nu kā, Konors mūs atsūtīja pēc sava džempera.
Pasakiet Konoram,
ka man nav viņa stulbā 2012. gada LA Kings Stenlija kausa čempionu hudija.
Tev tagad ir mugurā džemperis ar tieši tādu uzrakstu.
Velns!
Gribat kādu zāles konču?
Tās jūs riktīgi sajās.
Tā. Gribu būt pilnīgi sajāta. Ņemšu sešas.
Kur tās ir? Man te bija milzīgs maiss.
Nu velns!
Draudziņ, pat nezinu, kā tev to pateikt.
Kāds tev ir norāvis krānu.
Viss kārtībā, kungs?
Jā, bet varbūt vajadzētu izsaukt ātros.
Esmu saindēts.
Es mazlietiņ mirstu.
Tikai mazlietiņ mirstu.
Un, Liza, pēdējā ziņa.
Paklau! Piedod, ka nekad nevarēju atrast šķēres.
Es nevarēju atrast šķē…
Vārdu sakot… O, un es mirstu.
Bet es negribu, lai ilgi iztiec bez jaunas mīlestības.
Bet varbūt kādus astoņus gadus.
Labi. Paliec sveika uz mūžu!
Runā tavs vīrs Dereks.
DEREKS
- Derek? - Labi nostrādāts, maita!
Tu mani pārdzīvoji.
Bet tu vienalga viņu nedabūsi.
Tev viss kārtībā?
Jā, ir labi. Divi Sinsinati, maita!
Nu protams, parūpēšos, lai viņi netiek klāt Satonai.
Bet kurš, tavuprāt, grib nogalināt tevi un manu bērniņu?
Kāds grib nogalināt foršos cilvēkus?
Nu, pēc manis atnāca.
Tas ir ļoti iespējams.
Mani tagad apšauda. Mani apšauda.
Braien, dari kaut ko!
- Neaiztiec! - Labi, draugs.
- Sēdi! - Mirkli uzgaidi!
Es tūlīt.
Liekas - viņu nobaidīju. Viņš apsēdās.
Liza, zinu, ka klausies.
Paskaties savā telefonā! Dereku ved uz slimnīcu.
Velns!
Tātad Merisola. Vai šīs ir tādas neskaidras attiecības,
vai arī plānojat dot mājienu sociālajos tīklos?
Redzi? Es klausos, kad tu runā.
Mums iet forši. Merisola ir lieliska.
Vispār Maiami viņai klājās ļoti labi,
bet viņas tētis saslima, tāpēc viņa atbrauca mājās pie viņa.
Es to cienu.
Kas var būt svarīgāk kā būt ar savu ģimeni?
Nav, ko iebilst.
Ei, mūsu seanss tūlīt beigsies.
Tu te sēdēsi un sajūsmināsies, vai arī ir kāda problēma?
Viņa vispār nav mainījusies.
Drusku traka, jautra, gatava uz jebko.
Agrāk es biju tāds pats.
Bet kas notiks, kad viņa sapratīs, ka tāds vairs neesmu?
Tātad tev ir iedomāta nākotnes problēma, kuru tu tikko izgudroji?
Atvaino! Tas man pie pakaļas.
Varbūt mēs varētu koncentrēties uz to, cik forši, ka tev klājas tik labi,
ka varam runāt par meiteņu problēmām?
Jā, diezgan forši, ne?
Beidz! Nebija nemaz tik slikti.
Tu zini - man nepatīk, ka bēdājies.
Es tev izpalīdzēju, Gaba. Tu mani iegāzi.
Tas bija zemiski.
Jā, un tu draudzējies ar Lūisu, neprasot, kā tas liek justies man.
Tagad? Gribi par to runāt tagad?
Jā. Es jūtu, ka tas jādara tagad.
Ja gribi picu, pasūti picu.
Un jā - es to izdarīšu.
Piezvanīšu par tevi uz FIB.
Man jābeidz.
Esiet gatavi zvanam no Dereka! Viņš ir kaut ko salietojies.
Gaba, es zinu.
Es varu būt uzstājīgs. Atvaino!
Bet es tiešām centos tev palīdzēt.
Nolādēts!
Es neko nesaku, tikai es nepieņemu padomus par saviem pacientiem.
Pēdējā īsziņa, ko man atsūtīji, skan:
"Vai tu nevarētu dot padomu par manu pacienti?"
Nolādēts, Pol! Es jau gandrīz izlocījos.
- Kāpēc tu man melo? - Nemeloju.
- Kas tev pret mani ir? - Kāpēc tā bēdājies?
- Klau! - Sveiks, Pol! Mani atsūtīja ārste Saiksa.
Atvainojiet, ka pārtraucu, šķiet,
grupas seansu cilvēkiem, kas dusmojas par to, ka ir gari.
Šie ir paši ārsti.
Tas iedveš pārliecību.
- Prieks iepazīties. - Man arī.
Es saprotu, ka esi zaudējusi man ticību. Es darītu tāpat.
Bet es mēģinu dzīvot tālāk.
Es tiešām gribu, kaut tu spētu man atkal uzticēties.
Atzīsti! Tu man neuzticies, kopš nomira Tija.
Tas nav, kopš nomira Tija.
Tas sākās trīs mēnešus vēlāk, kad mans pacients neatnāca uz seansu
un es jūs abus atradu stāvlaukumā, ķerot kaifu.
- To tu atceries? - Protams, atceros.
Nē, neatceros.
Atvaino, ja nevaru tik ātri pārslēgties uz to, ka Džimijs ir atpakaļ.
Tija man bija kā māsa.
Vecīt, tu vedi seksa darbinieces uz viņas māju.
Pārgulēji ar viņas labāko draudzeni.
Tā biji tu. Gabij, tas nevar būt piemērs, ja tā esi tu.
Tas ir labs piemērs.
Es saprotu.
Zini, patiešām. Es saprotu.
Tas, ko tu dari ar Maju, nelīdz.
Kaut kam ir jāmainās.
Nepalaid garām iespēju palīdzēt, tāpēc ka es biju saputrojies.
Tātad es biju halucinācija,
bet vienkārši ēdu kūku un nedarīju neko foršu?
Tā bija diezgan laba kūka.
Nu, kas par lietu?
Esmu diezgan optimistisks čalis,
bet apmēram reizi gadā es vairs nespēju.
Un tas ir grūti.
Un netaisnīgi.
Un garlaicīgi.
Nu cik balss vingrinājumu gada laikā var taisīt?
Jā. Arī man tie riebjas.
Bet vienā brīdī
es sāku meklēt kādu, kas man palīdzēs cīnīties.
Un šogad tas esi tu.
Kā man paveicies!
- Bet es to nedarīšu. - Labi. Lai būtu!
Vai tos logus var atvērt?
Tavs liktenis ir atkarīgs no tevis, bet varu palīdzēt tev to saprast,
izmantojot to, ko saucu par Lauku.
Aizver acis!
Iztēlojies to
kā noslēpumainu gudrības un enerģijas mākoni!
Izklausās pastulbi.
Tas nav pastulbi.
- Mazlietiņ. - Nu labi - mazlietiņ.
Aizver acis!
Es gribu, lai ieej tajā siltajā enerģijā.
Lai tā tevi apņem!
Un saki: "Es gribu atbildi. Zinu, ka tev tā ir."
Tad esi mierīgs un klausies!
Es to daru. Tu dari?
Labi - darīšu.
Protams, ka atbraucu.
Gribu pavadīt ar tevi, cik daudz laika vien var.
Tu gribi lēnus, kopīgus rītus katru dienu visu atlikušo mūžu?
Es piedalos.
Varbūt labāk domā par to, cik vari būt pateicīgs,
ka tik ilgi varēji to darīt?
Kas var būt svarīgāk kā būt ar savu ģimeni?
Tā, pabeidzu.
Es redzēju tikai pagājušo svētdienu.
Jutos sūdīgi un nevarēju piecelties.
Un mana sieva un meita, un es
vienkārši ēdām gultā saldējumu.
Viņa mani baroja ar karotīti.
Jā. Dzīvē ir sliktākas lietas par to, ka skaista meitene baro tevi ar saldējumu.
Tad varbūt mājupceļā apstāšos un nopirkšu pāris pintes.
Laba atbilde.
Paldies.
Tiksimies nākamgad!
Tad jau redzēs.
Laba atbilde.
Debesīs riktīgi smird.
Vēlreiz: tu neesi miris.
Esam slimnīcā.
Pasakiet visi, ka viņš nav miris.
- Tu neesi miris, tēt. - Esi dzīvs.
- Izbeidz! - Atvaino!
Pilna māja.
- Tas ir labs seriāls. - Jā.
Atceraties tēvoci Džesiju? Viņš izskatījās kā Elviss.
- Jā. - Jā, atceros. Jā, mēs visi.
Sakiet atklāti, dakter!
- Vai viņš visu mūžu būs kaifā? - Viss būs labi.
Asins analīzes gan uzrādīja nelielu sirdsdarbības anomāliju.
Dariet kaut ko!
Tas vēl strādā.
Bet to varētu būt izraisījuši tie 650 miligrami THC, ko viņš uzņēma.
Jā.
Izēdi visu maisiņu?
Malacis, vecīt!
Vēlāk vajadzēs ierasties uz kardioloģisku pārbaudi,
bet tagad varēsiet vest viņu mājās, tiklīdz viņš spēs paiet.
- Paldies. - Jā.
Vai viņi noķēra to, kurš paņēma tā čaļa krānu?
- Kura krānu? - Tu esi dzīvs.
Visi tevi mīl.
Zvanīja Gabija. Zvanīja Konors.
Zvanīja pat Pols.
Velns! Man jāpiezvana Metjū.
- Nekas. - Kas?
Viņš zina.
Es viņam pateicu. Atvaino!
Labi. Paldies.
- Paldies, ka viņam pateici. - Jā.
VIKTORĪNAS VAKARS
Sveika, Maja! Ko?
- Gabija? - Jep. Kāda sagadīšanās!
Vispār nav sagadīšanās.
Tu teici, ka būsi sidra bārā vecpilsētā.
Pameklēju un sapratu, ka tāds ir tikai viens.
Tagad gan dzirdu, ka tas izklausās pēc izsekošanas.
Tikai gribēju būt droša, ka tev viss labi.
Ja paliksiet, jums jāpievienojas manai komandai.
Šovakar esmu viena.
Labi. Kāda ir tēma?
- Gredzenu pavēlnieks. - Velns!
Tūlīt te līs asinis.
- Tiešām? - Jā.
- Sems tūlīt sados hobitu stilā. - Skaidrs. Tātad tēmu pārzināt.
Tu pat iedomāties nevari.
Vai viņa var dabūt šādu, lūdzu?
Neticami: tu zināji, kā sauc zobenu,
kas tika izkalts no Narsila lauskām
- un ko izmantoja Aragorns. - Tu joko?
Bērnībā par Andurilu sauca manu kaķi.
Esmu starā!
- Man patīk sadot iekšās… - Ak dievs!
- …jefiņu baram. Velns, jā. - Jā, redzu.
Zini ko? Man prieks, ka atnāci.
Man arī.
Agrāk es to nedarīju viena.
- Ak tā? - Agrāk es to darīju
kopā ar trim labākajiem draugiem.
Beka dabūja superīgu darbu Atlantā un pārcēlās.
Keita apprecējās un pārcēlās.
Un Īlaijs iestājās sektā, kas neļauj izmantot telefonu.
Ak nē, Īlaij!
Dažreiz ir sajūta, ka viss Universs ir sazvērējies atstāt mani vienu.
Es tiešām jūtos nāvīgi vientuļa.
Varbūt mēs varam nedēļu negaidīt, bet satikties rīt un to izrunāt?
Protams.
Bet šovakar mēs svinam, jo esam Rohanas jātnieces,
bāra viktorīnas čempiones!
Tā jums vajag, nūģi!
- Visu labu! - Visu labu!
Dereks joprojām ļoti uztraucas par to manekenu,
bet palēnām viņš nolaižas uz zemes.
- Šis ir jautri, ne? - Jā, īsta ielaušanās.
Zinu. Gribu tādu ielikt arī Gabijas mājā.
Jā. Tām reizēm, kad atnāks Deriks numur divi.
Jā.
Kur, pēc Čārlija domām, tu tagad esi?
Guļu mūsu guļamistabā.
Izlavījos pa logu.
- Jā, esmu tā darījusi. - Jā.
Kā veicas ar ģimenes satuvināšanos?
Patiesībā labi.
Likās, ka pavadīt kopā ik sekundi spēju tikai ar sevi,
bet es viņu tik ļoti mīlu.
Viņa ir skaista. Viņa ir savtīga. Kliedz, lai dabūtu, ko grib.
Mana dvēseles radiniece.
Un man negribas to teikt, bet paldies.
Tu mums iemācīji tik daudz.
Es neesmu īstais cilvēks, kam pateikties, draugs.
Es gudri runāju kā mamma,
bet esmu izaudzinājusi memmīšu cirka trupu.
Mēs varam censties būt perfekti vecāki,
bet, lai ko mēs darītu, salaidīsim dēlī.
Dīvainā kārtā tas nomierina.
No tā es saprotu, ka manas kļūdas nav būtiskas.
Tas ir labi, jo esmu diezgan drošs, ka viņa apēda vienu no AirPods.
Agrāk vai vēlāk to uzzināsi.
Ei, paklau! Esmu saticis visus tavus puikas.
- Es nekad nepratīšu viņus atšķirt. - Jā.
Bet viņiem visiem ir laba sirds.
Tikai ne Metjū.
Viņa tēvs bija slimnīcā viņa narkotiku dēļ.
Viņš to zināja, bet pat nepapūlējās atbraukt.
Kaut kā esmu izaudzinājusi kretīnu. Man kauns par viņu.
Atnesu tētim viņa mīļākos frī.
Es to nedomāju tā.
Lūdzu, neaizej! Parunāsim par to, Met…
- Bļāviens! - Metjū?
Nevaru…
Pol!
- Pol! - Jā?
Sveiks! Es nemaz…
Es nemaz nesabijos, ka neesi dzīvs.
Tas ir normāli, ja kāds sēž tumsā.
Nekustīgs.
Ei, kāda bija pirmā diena atpakaļ?
Tiešām laba.
Laikam pienācis laiks vairs nebūt psihoterapeitam.
Tiešām, Pol?
- Otrreiz uz to neiekritīšu. - Nē, nopietni.
Vajadzēja aiziet un atgriezties, lai to saprastu.
Bet…
ir laiks, Džimij.
Tas bija jāpasaka man.
Nu, vari to izdarīt, ja gribi.
- Tev laiks iet pensijā, Pol. - Labi.
Tas nav tā, kā biju to iztēlojies.
Jā.
Panāc!
Nāc, Pol! Man to vajag.
Velns parāvis, vecīt!
Man tevis pietrūks.
Tu man nozīmē tik ļoti daudz. Es vienmēr esmu gribējis tev ko pateikt.
- Pateikšu to tagad. - Ak kungs! Džimij, beidz!
Es jau neaizeju tūlīt.
Man jāapziņo pacienti. Jādod ieteikumi.
Vajadzēs mēnešus, lai pabeigtu šo praksi.
Atvadīties varēsi tikai vienreiz, un tas nebūs šodien.
Nāc! Mājupceļā gribu nopirkt picu.
Braucam!
Tulkojusi Inguna Puķīte