Igen.
A tetoválásnak nagyobbnak kellett volna lennie, de… de elfogyott a tinta.
Ez igazán gyönyörű főhajtás.
Kösz.
Gondoltam, menő így tudatni, hogy a feleségem meghalt.
Örülök, hogy túlestünk rajta.
Ilyen chardonnay-s csaj vagy?
Igen. Az első randin mindig ezt iszom…
mert szeretném, ha a srác tudná,
hogy én… szeretek bulizni, de azért felnőtt vagyok.
Ezért ha van garnélás bomba az étlapon,
én mindig azt kérek, mert a garnéla nagyon elegáns.
- Igen. - De a bomba…
Olyan, hogy: „Hó, hó, hó!
- Ez a pasi veszélyes.” - Aha.
Bármi megtörténhet.
- Bármi megtörténhet. - Igen.
Megnézhetem még egyszer?
Tudod, mit? El is takarhatnánk.
Tudod, fogalmam sincs, hogy tudsz itt lenni.
Régebb óta tudok róla, mint te.
Igen, de nem olyan, mintha megcsalnád?
Hát, most már igen… egy kicsit.
A lányommal kemény időszakon mentünk át, de már sokkal jobban vagyunk.
- Van egy lányod? - Igen, van.
Egy kislány elvesztette az anyját?
Tizennyolc éves, de igen, igen.
Igen… Szomorú lett.
Sajnálom.
Váltsunk valami könnyedebb témára!
Hová való vagy?
- Semmi baj, menni fog. - Hogy hová…
Csak mondj egy városnevet!
Chicagóba.
A Bears.
A Bulls.
Nem tudom feldolgozni, ami a nejeddel történt.
Igen.
Jaj, ne!
Csak arra gondolok, milyen rendes vagy,
és hogy Isten a legkeményebb csatákat a legerősebb harcosainak adja.
Hallottad már ezt?
Nagyon sajnálom.
Hogy sikerült a randi?
Annyira sírt, hogy elhányta magát.
Nézd, már az is nagy haladás, hogy kimerészkedsz a frontra!
Büszke vagyok rád.
Ez sokat jelent.
Ne bámulj rám úgy, mintha te lennél az utolsó kutya a menhelyen!
- Kész vannak? - Igen, én igen,
de Buksinak kell még egy perc.
Miért félsz ennyire a jelentőségteljes szemkontaktustól?
Odavagyok!
Talán megviccelem apát, hogy így már én is akarok egyet.
Ha valamelyik fiunk csinál fel, akkor adok 50 000 dollárt.
Felajánlottad egy tininek, hogy fizetsz a szexért.
Igen, és?
Miért csináltok három napot egyedül?
Időt adunk, hogy családdá váljunk.
- Ó! - Ha gondoljátok…
Aha, meg Liz sokat van itt. Nem akarjuk, hogy Sutton az anyjának higgye,
Charlie-t az apjának, engem meg a szexi bérpasinak, aki a pezsgést hozza.
Senki sem hiszi ezt.
Negyvenéves vagy.
Rendben. Lássuk, készen álltok-e önállóan tolni!
- Ja, toljuk! - Honnan tudni, hogy tele a pelus?
- Jaj, ne! Kék lesz a csík. - Könnyű. Hallani, ha becsinál.
Ha brunchra mentek, mibe öltöztetitek?
Nem megyünk brunchra.
Még nem kapta meg az oltásait.
De ha majd igen, akkor az dragbrunch lesz,
és ő Lady Gőgicse Gagaként jön.
Állat.
Oké.
Matthew régi kedvenc nyuszijával aludtam, hogy itt hagyjam az illatomat.
Várj, nem, nem!
A kiságyban nem lehet plüssállat. Megfulladhat tőle.
Ez volt az utolsó tesztkérdés.
- Átmentél. - Ó, ez az!
Ezt a 21 éves, szexi seggemből kaptam elő.
Rendben. Figyelj, Sutton!
Ne felejts el!
Nagyon komolyan mondom.
Meg szoktak állítani az utcán megkérdezni,
- hogyan hidratálok. - Ó, elhiszem.
Tudja, mit válaszolok?
Semmit. A ragyogásom csak rám tartozik.
És most nincs több figyelemelterelés.
Ez már a harmadik alkalom, hogy magáról kérdezek,
mire maga témát vált. Amúgy ez rekord, gratulálok.
Köszönöm.
Az utolsó két percben én irányítok.
Miért mondja Mark és Donna, hogy boldogtalan?
Nem tudom.
Alig látom Donnát a munkahelyen.
Már a hétvégeken sem megyünk együtt sehova,
mert nagyon lefoglalják a gyerekei.
Biztos hiányzik.
Munkahelyi barátnő.
Ráadásul vagy tíz évvel idősebb nálam.
Egy közeli barátom saccra legalább 90 éves.
Nem nagy ügy.
Csomó más ember van az életemben.
Nézze, már beletettem ebbe a magam 10 000 óráját!
Valódi fájdalmat rejteget.
Tudom, hogy az a dolga, hogy turkáljon, vagy mi, de jól vagyok.
Jó, akkor mit csinál kedvtelésből?
Egy csomó mindent.
Van egy ciderbár az Óvároshoz közel, ahol van kocsmakvíz.
Az ottani srácok legfeljebb cuki tökfejeknek mondhatóak, de…
- Ez miért szomorítja el? - Nem ez.
Hanem az, hogy lejárt az időnk,
pedig végre mondott valamit, amit beírhatok a füzetembe.
Nézze: „Kocsmakvíz.”
Szerintem tudok még időt szakítani,
- ha szeretne tovább beszélgetni. - Na, csá!
Ó, bakker!
Szia, Gab! Mizu?
Dr. Patel bejött volna a pszichológiaórámra,
de az utolsó percben szarban hagyott. Vállalnád, baszki?
Igen, de még életemben nem kértek tőlem ilyen dühösen szívességet.
Bocs, haver! Folyton falba ütközöm Mayánál.
Nem akarnál kimenni?
Hé, le kell tennem.
Nem akarok dicsekedni, de épp az orvosnál vagyok Paullal.
El ne ájuljak, végre megkért, baszki!
Én már milliószor voltam. Jó szórakozást!
Oké, szia!
Miért vártál eddig, hogy elhívj kontrollcimbinek?
Mert „kontrollcimbinek” hívod.
Jogos.
Úgy tűnik, jól reagált az antibiotikumokra.
A fertőzés elmúlt.
Igen! Tudtam.
Szóval, Paul,
néha vannak olyan betegeim, akik küzdenek a Parkinson-kór érzelmi terhével.
Ajánlhatom őket esetleg?
Szerintem hasznos lenne beszélni valakivel, aki szintén átmegy ezen.
Természetesen. Várjon egy percet! Akkor…
Akkor ez azt jelenti, hogy visszamehetek dolgozni?
Nem látom okát, miért ne mehetne.
Akarod velem csinálni?
Ami azt illeti, igen.
- Igen! - Igen!
DIREKT TERÁPIA
Ó, és ne felejtsd el a gyógyszereidet!
Mi ez a sóhajtozás?
Csak az elmúlt pár hétben a reggeli sétáink, a reggeli az ágyban…
Általában nem szeretem, ha iszol,
- és nem kéne ezt… - Igen.
…de teljesen új értelmet adtál
a fenékig ivásnak.
Nagyon szép napok voltak.
Ráérős reggeleket szeretnél életünk hátralévő részére?
Benne vagyok.
De van még négy parkinsonos öregfiúm ott,
ahova megyek.
Ez az izé…
Erre vagy beindulva?
Ó, igen, bébi.
Sokkal jobban néz ki, ha te csinálod.
Szóval kértem, amit szerettem volna, ahogy mondta.
És nagyon féltem, de megkaptam az előléptetést.
Wally, ez csodálatos!
- Kösz. - Irtó büszke vagyok magára.
Milyen szép befejezése a mai napnak!
De figyeljen,
ma szeretném, ha a szokásos „kilincs melletti vallomás” nélkül menne el!
Új információáradat nélkül távozzon,
a következő alkalomig ne legyen új probléma!
Ez a normális tempó.
Hé!
Jó, de izgulok, hogy mit vegyek fel első nap,
és azon is, hogy hatalmi pozícióban meg ne fogjak egy segget. Mi van?
Megvártam, hogy kilépjek, mielőtt mondtam.
De leginkább azon izgulok, hogy beszédet kell tartanom.
Előadást kell tartanom,
és tudom, képzeljem el az embereket bugyiban, de félek,
hogy beindulok tőle. És akkor én…
- Wally, hé, hé! - …nagyon leizzadok, és az…
Jövő héten megbeszéljük.
Ja. Igen, igen.
Majd írok.
RANDY FÁNKOZÓJA
El a kezekkel, te piszkos kajacsenő manó!
Paul visszatérésére van.
- Ó, oké. - Igen.
Gondolkodtam Mayán.
Mi lenne, ha felráznád a dolgokat?
Találkozhatnál vele a rendelőn kívül.
Nem stílusom. Én határokat tartó csaj vagyok.
Nem a szabályszegést mondom, Gab.
Csak egy kis hajlítást.
Csak nyolc km per órával a sebességkorlát fölöttet.
Csak egy fánkot, mielőtt Paul megjön,
aztán átpakoljuk, hogy ne vegye észre.
Azt nem. Maya kapcsán meg még inkább nem.
Visszatért a legnagyobb király.
- Hála Istennek! - Itt van ő!
Hé, hoztunk neked fánkot.
Üdv újra itt!
- Köszi! - Nagyon klassz. Oké. Na jó.
Legyen szép napod! Jimmy vendégelőadást tart
a mai órámon, úgyhogy mi mentünk.
- Csá, haver! - Aha. Várjatok!
- Mindketten elmentek? - Ja.
Jól vagy?
Csak-Csak annyi, tudjátok, hogy ez az első napom újra itt.
Kicsit berozsdásodtam.
- Ó, basszus! - Nekem nem muszáj mennem.
Jövő-Jövő héten is beszélhetek Gaby óráján, vagy…
Bevettétek! Béke van, gyökerek. Jól vagyok.
„Jövő héten is beszélhetek Gaby óráján.”
Miért piros és sírós még mindig?
- Mi a baj, pici lány? - Mit szeretnél?
Kérsz 100 dolcsit?
Hú, igen! Kérj többet!
- Adok 1000-et. - Igen.
Ez vicces.
Mármint totál beteg.
Aggódom miattad, de vicces.
Ezt figyeld!
Bicikliztessétek!
- Mi volt ez? - Tia?
Mi a fasz van?
Fel van puffadva. Bicikliztessétek a lábait!
- Tudod, mintha biciklizne. - Biciklizés.
Ez az. Ez az. Ó, igen!
Bicajozunk. Bicikli…
Ó, jesszus… De ügyes puki volt!
Ó, várj!
Köszi szépen!
Fenébe, Liz! Azt mondtad, Matthew nyuszija.
Nyugi már! Imádsz kamera előtt lenni.
Ez igaz. Küldd el a videót!
Szia, Liz!
Hát, jó volt, amíg tartott.
Hé! Vendégeink vannak.
- Legyetek normálisak! - Azok vagyunk.
Marisol, ők itt Derek, Liz és Alice.
Milyen kellemes meglepetés!
Hagyd abba, haver! Ötvenszer írtál rám:
„Tudom, hogy ott van. Mutasd be!”
Micsoda? Nem.
Derek rettenetesen izgatott, hogy Sean végre hazahoz egy lányt.
Csak hogy tudd,
a teraszunkról fogja kukkolni, mikor jössz és mész.
- Hogy mi van? - Ne izgulj!
Abból semmit nem lát,
mi folyik a kisházban.
Sean azt mondja, hogy csodálatos kávét főzöl,
és folyton valami isteni vécéről magyaráz.
- De szerintem túloz. - Ezt nem lehet eltúlozni.
Te és a feneked nem fogtok csalódni.
- Kicsim, ne beszélj a fenekéről! - Nem minősítettem.
Csak azt mondtam, hogy boldog lesz.
Á, Will az.
- Szia, öcsi! Mizu? - Ez az egész kibaszott röhej.
Nem csinálom többet, érted?
Jó, lassabban! Lassabban… Várj!
Nem megy, hogy Matthew itt hédereljen.
Irtó kupi van. Peyton meg már nem akar itt aludni.
- Van egy Peyton? - Ki az a Peyton?
Szép próbálkozás!
Hozd át egy kávéra meg egy vécézésre!
És ennyi, te már lejárt lemez vagy.
Nem tudom, hogy szóljak szépen, de muszáj kimennem.
Á, ott végig, és balra.
Meg fogjuk oldani. Jó, öcsi?
- Szeretlek. - Szeretlek.
Jó, én is titeket.
Mit fogunk csinálni ezzel a kölyökkel?
- Beszarás! Fenékmelegítős? - Aha!
Na tessék! Mostantól folyton itt akar majd aludni.
Én azt már éjjel elintéztem.
Büszke vagy rá, hogy így dumálsz?
- Hát, most már nem. - Ez komoly?
Ő az, aki büszke rá. Én csak itt állok.
Üdv! Keisha vagyok, Gaby kedvence.
És azon gondolkodtam, hogy nem írna-e nekem egy ajánlólevelet.
Minden előadótól kért.
- Huszonhárom ajánlólevelet gyűjtött be. - Hű!
- Bírom magát, Keisha. - Huszonnégyet.
- Nincs ugyanilyen kardigánod? - Ó, ja.
Nála voltam, és kicsit fáztam, úgyhogy lenyúltam.
Tutira rám repülne, mint gyöngytyúk,
és őszintén szólva, nekem oké.
Aha.
Nem, csak meglepődtem,
hogy egy „határokat tartó csaj” beengedi Keishát az otthonába.
Rosszcsont határokat tartó csaj.
- Hallottam a szexuális zöngét. - Pfuj!
- Bocs! - Keisha egy diák,
nem páciens, mint Maya.
Miért szopatsz vele?
Gaby, mi ketten mindig is versengtünk egy picit.
De talán ezért állsz ellent ennyire.
Félsz, hogy a „jimmyzés” tényleg működik.
Mert, tudod, a „gabyzés” nem elég.
Oké, ennyi!
Akkor játsszuk így!
Hallgatók, megváltozott a terv.
Eredetileg azt terveztem, hogy megkérem kollégámat, dr. Lairdet,
beszéljen a kognitív átstrukturálásról klinikai környezetben.
De ehelyett arra fogom kérni, próbáljon megvédeni egy „újsütetű” módszert,
amit önimádó módon saját magáról nevezett el.
„Dr.” Laird!
Vágjunk bele!
A jimmyzés!
Mint a gravitáció, az iPods, a gyümölcszselé.
Ezek mind radikális ötletek voltak, mígnem valaki…
elég bátor volt álmodni.
Igen, ifjú álmodó?
- A „jimmyzés” nem valami barkácsdolog? - Ezért imádom.
Én az elmét jimmyzem.
Minek írja le? Sületlenségeket hord össze.
Sokat haladtunk ma.
De soha többé ne mondja, hogy: „Nekem csak a pénz számít.”
Kicsit megutálom tőle magát.
- Jó, hogy újra praktizál. - Köszönöm!
Nem.
De.
Egy olyan gyereknek, mint Matthew, nehéz lesz alkalmazkodnia ahhoz,
hogy nem tutujgatjátok többet, és önállóságot vártok tőle.
De a lényeg az, hogy nem vagyok a pszichológusod.
Rendben. Jó. Bánhatod.
De segíteni fogsz. Tudod, miért?
Mert ha nem, akkor lelősz?
Nem.
Hanem mert ezt most neked adom.
- Mi folyik itt? - Tudod, mi ez.
Te azon kevesek egyike vagy, akik nálam is jobban utálnak sebezhetők lenni.
De le van szarva.
Szerintem nagyon okos és inspiráló vagy, Paul.
És azt hiszem, csak azt akartam mondani, hogy nagyon hálás vagyok,
és szeretlek.
És nem kell neked is mondanod,
bár örökre elítéllek, ha nem teszed.
Túlélem.
Tetszik, hogy ilyen csillogós.
Ugye? Ez egy szép darab.
Szeretlek.
Szétkürtölöm, mit mondtál.
Kurvára nem fogja elhinni neked senki.
Mondd már meg, mit csináljak a fiammal!
Reméltük, hogy ha kirúgunk, akkor a saját lábadra állsz.
- De ez nem történt meg. - Nem, de nem ám!
Ez hasznos volt.
De szerencsére van egy új kőszövetséges barátom, aki azt mondta, segíthetünk.
- De nem csinálhatjuk meg helyetted. - Igen.
A falak penészesek voltak, de az elmúlt.
Lakhatsz itt, méghozzá ingyen.
Mi nem hagyunk éhezni, ha te meg dolgozol.
És ezalatt az egész mindenséget értem.
Csempézés, festés, új gipszkarton felrakása…
Nem tudom, hogy kell.
Hát, erre való YouTube tanár úr.
Ne, ne, ne!
Ne edd meg a csóró fiunk cukorkáit!
Tudod, hogy a keménykedés leviszi a vércukromat.
Nem lesz bajod.
Rendben. Elmegyek a zakóért, amit átalakíttattam.
Gőzöd sincs, mit fogok enni odafelé.
- De van. - Anya, ez tök szívás.
Csak addig tart, amíg nincs munkád.
Most megmutatom a hálószobádat.
Nem lesz nehéz korán kelned,
mert leszedtem a függönyt az összes ablakról.
Én szeretem a függönyt.
Ja, leszarom.
Mi késztette a lépés megtételére,
hogy a hagyományos terápia helyett durván belenyúljon a páciensei életébe?
Először is,
magam miatt tettem. Nehéz élethelyzetben voltam.
De most, amikor egy páciens először jön hozzám,
gyakran nagyon reményvesztett.
És ha átlépek egy hagyományos határt,
abból látja, meddig vagyok hajlandó elmenni, hogy segítsek neki.
És őszintén szólva, néha látom, ahogy visszaköltözik belé a remény.
- Beszoptad. - Te szoptad be.
Elnézést, de úgy beszél, mint egy coach!
Ez az, Keisha! Csettintsünk Keishának!
Mi az? Mi ez? Mi ez?
Csettintenek. Mutatják, hogy: „Igen, királynő.” Ezt jelenti.
Ha nem tartja be az etikai kódexet,
mi tartja vissza attól, hogy túl messzire menjen?
Bízom az erkölcsi érzékemben.
Meséld el, amikor rávetted a betegedet,
hogy fecskében ússzon a barátaiddal!
Ez nem tisztességes megfogalmazás, te is tudod.
Várjon, az egyik betege lelökte a férjét egy hegyről?
Csak domb volt.
Magas, nagyon meredek domb.
Az nem sült el valami jól.
Azóta viszont mélyen elgondolkodtam,
és rájöttem, hogy őszintén szólva, az a pasi igazi seggfej volt.
- Úristen! - O-ó!
Ez rohadt gáz. Őszintén sajnálom a pácienseit.
- Válaszolhatok erre? - Nem, nem válaszolhat, egy diák a sokból.
Jimmy egyik páciense vagyok.
- Pont ilyen előadást álmodtam meg. - Oké? Kényszerbeteg vagyok.
És mielőtt megismertem Jimmyt,
levegőt sem mertem venni, nehogy valami rossz történjen.
Volt benti meg kinti ruhám.
De most már félig-meddig van egy kutyám.
És már nem tartom vissza a lélegzetemet. Hat hónapja nem ájultam el.
Ne értsenek félre, van még min dolgoznom!
Például félek nyilvánosan megszólalni.
Elhozott gyakorolni, én meg gondoltam, meghibbant…
De, jesszus, itt vannak, én meg beszélek!
- Nyilvánosan beszélek. - Úgy bizony!
Köszi!
Nekem ez megéri a kockázatot.
Melyik pszichológus jönne fel hozzám,
és mondaná az ágyamon ülve, hogy csodás vagyok?
- Mi? - Az nem ágy volt.
Nem, nem. Egy kinyitható kanapé.
De kanapéállásban volt.
Oké, akkor hallották.
Ha tehetném, törölném mindannyiuk emlékeit
azzal a villantóval, ami a Sötét zsarukban volt.
Tegyünk úgy, mintha ez meg se történt volna!
Az előadásnak vége.
Egész jó itt… és drogtanyás.
Connor küldött, hogy visszakérjük a pulcsiját.
Mondjátok meg Connornak,
hogy nincs nálam a hülye 2012-es „Stanley-kupa-bajnok LA Kings”-kapucnisa!
Konkrétan olyanban vagy, amin hajszálra ez a felirat van.
Basszus!
Kértek füves gumicukrot?
Totál be fogtok tőle tépni.
Oké, én fullra be akarok tépni. Hatot kérek!
Hol van? Volt egy bazi nagy zacskóval.
Ó, basszus!
Haver, nem könnyű megmondanom.
Elvitték a pöcsödet.
Minden rendben, uram?
Igen, de lehet, hogy hívnia kéne a mentőket.
Megmérgeztek.
Csak egy kicsit haldoklom.
És Liz, egy utolsó üzenet.
Figyelj, ne haragudj, hogy soha nem találtam az ollót!
Nem találtam… Nem találtam az oll…
Na mindegy, ó, és haldoklom.
De nem akarom, hogy túl sokat várj, mígnem újra megtalálod a szerelmet.
Talán úgy nyolc év elég lesz.
Oké, ég veled örökre!
A férjed voltam, Derek.
- Derek? - Jól csináltad, te rohadék!
Túléltél.
De akkor sem fogod megkapni őt.
Jól vagy?
Igen, jól. Két Cincinnati, köcsög.
Hát persze, vigyázok, hogy el ne kapják Suttont.
De szerinted ki akarna megölni téged és a kisbabámat?
Kis cukikat akarnak ölni?
Hát, engem megtaláltak.
Úgyhogy több mint valószínű.
Most épp lőnek rám. Lőnek rám.
Brian, csinálj valamit!
- Ne érjen hozzá! Ne érjen hozzá! - Oké, haver.
- Üljön le! - Várj csak!
Csak egy pillanat!
Azt hiszem, megijesztettem. Leült.
Liz, tudom, hogy hallasz.
Nézd meg a mobilodat! Dereket kórházba viszik.
A francba!
Szóval, Marisol… Csak kavartok,
vagy szép lassan hivatalosak akartok lenni?
Látod, figyelek arra, miket mondasz.
Jól elvagyunk. Marisol fantasztikus.
Igazából baromi jól érezte magát Miamiban,
de az apja megbetegedett, úgyhogy hazajött, hogy vele lehessen.
Én ezt tisztelem.
Mi lehetne fontosabb, mint a családunkkal lenni?
Ebben nincs vita.
Figyelj, lassan lejár az időnk!
Ott fogsz ülni és áradozni, vagy van valami bajod is?
Marisol semmit nem változott.
Kicsit dilis, jókedvű, mindenben benne van.
Régen én is ilyen voltam.
De mi lesz, ha rájön, hogy már nem vagyok ugyanaz a pasi?
Szóval, van egy jövőbeli képzelt gondod, amit most találtál ki?
Sajnálom, de le se szarom.
Koncentráljunk inkább arra, milyen klassz, hogy olyan jó helyzetben vagy,
hogy csajproblémákról beszélünk!
Igen, azért ez elég jó, mi?
Ne már, nem volt olyan vészes!
És utálom, amikor adod a szomorú fiút.
Szívességet tettem neked, Gab. Te pedig átvertél.
Ez… Ez gonosz dolog volt.
Jó, te meg összebarátkoztál Louisszal, meg sem kérdeztél róla.
Most? Most jössz elő ezzel?
Igen, úgy érzem, most kell.
Ha pizzát akarsz, rendelj egyet!
És, igen, úgy lesz.
Felhívom neked az FBI-t.
Le kell tennem.
Készüljetek Derek hívására!
Kurvára be van tépve.
Gab, tudom.
Kíméletlen tudok lenni. Sajnálom.
De tényleg csak segíteni akartam.
A rohadt életbe!
Nem akartam ezzel semmit. Csak nem kérek a szakmai tanácsokból.
Az utolsó üzenetedben ezt írtad:
„Szeretném kikérni a szakmai tanácsodat.”
Basszus, Paul! Már majdnem kidumáltam.
- Miért hazudsz? - Nem hazudok.
- Mi bajod velem? - Miért vagy ilyen bánatos kisfiú?
- Álljatok le! - Üdv, Paul! Dr. Sykes küldött.
Bocs a csoportterápia megzavarásáért!
Úgy nézem, azoknak szól, akik dühösek, mert magasak.
Ők az orvosok.
Hát, bizalomgerjesztő…
- Örültem. - Mi is.
Megértem, hogy már nem hiszel bennem.
Én is így lennék.
De próbálok továbblépni.
Szeretném, ha valahogy újra bízni tudnál bennem.
Ismerd el! Tia halála óta nem tudsz.
Nem Tia halála óta.
Hanem három hónappal később óta, amikor nem jelent meg a betegem,
és a parkolóban találtalak titeket betépve.
- Emlékszel rá? - Persze.
Nem, nem emlékszem.
Sajnálom, ha túl sokáig tart, míg felülök a „Jimmy visszatért” vonatra.
Tia olyan volt, mint a testvérem.
Haver, szexmunkásokat vittél a házába.
- Lefeküdtél a szexi barátnőjével. - Az te voltál.
Nem példálózhatsz saját magaddal!
Pedig remek példa.
Értem.
Komolyan mondom. Értem.
Amit Mayával csinálsz, nem működik.
Valamin változtatni kell.
Nehogy azért ne segíts neki, mert én elbaszott voltam!
Szóval odahallucinált engem,
de csak tortát ettem, és nem csináltam semmi menőt?
Elég finom torta volt.
Szóval, mi a helyzet?
Elég optimista típus vagyok.
De kábé évente egyszer összezuhanok.
És nehéz ez a szar.
És… És igazságtalan.
És unalmas.
Hány hanggyakorlatot lehet egy év alatt csinálni?
Igen. Én is kurvára utálom.
De aztán eljön az a pont,
amikor keresek valakit, aki segít tovább küzdenem.
És idén maga az.
Mekkora mákom van!
- De nem vállalom. - Oké, nem gáz.
Kiugorhatok az ablakon?
A sorsa magán múlik, de segíthetek kitalálni
valamivel, amit én a „Mezőnek” hívok.
Csukja be a szemét!
Képzelje maga elé
az intelligencia és az energia titokzatos felhőjét!
Elég hülyeségnek hangzik.
Nem hülyeség.
- Egy kicsit az. - Jó, egy kicsit az.
Csukja be a szemét!
Szeretném, ha belépne abba a meleg energiába.
Hagyja, hogy átjárja!
És mondja: „A válasz érdekel, amiről tudom, hogy létezik.”
Aztán ne mozduljon, és figyeljen!
Én csinálom. Maga is?
Jó, mindjárt.
Persze hogy eljöttem.
Annyit akarok veled lenni, amennyit lehet.
Ráérős reggeleket szeretnél életünk hátralévő részére?
Benne vagyok.
Inkább azzal foglalkozz, hogy milyen hálásnak kell lenned,
hogy ilyen sokáig tudtad csinálni!
Mi lehetne fontosabb, mint a családunkkal lenni?
Oké, én megvagyok.
Csak a múlt vasárnapot láttam.
Szarul éreztem magam, és nem tudtam felkelni.
És a feleségem, a lányom és én
meggyes fagyit ettünk az ágyban.
Ő etetett kanállal.
Igen. Van az életben rosszabb, mint hogy egy csinos lány fagyit etet velünk.
Akkor talán hazafelé megállok, és veszek pár sört.
Jó válasz.
Kösz.
Jövőre találkozunk.
Meglátjuk.
Jó válasz.
Rohadt büdös van a mennyországban.
Még egyszer: nem haltál meg.
Kórházban vagyunk.
Mondjátok neki, hogy nem halt meg!
- Nem haltál meg, apa. - Élsz.
- Hagyd abba! - Bocsánat!
Hűha! Vészhelyzet?
- Az jó sori! - Igen.
Emlékszik Ross dokira? Nem is volt olyan rossz.
- Igen. - Emlékszem. Mind emlékszünk.
Beszéljen nyíltan, doki!
- Lesz még valaha nem betépve? - Rendbe jön.
De a vérvizsgálata enyhe szívrendellenességet mutatott.
Csináljon valamit!
Az még működik.
De ez lehet, hogy a 650 milligramm THC miatt van, amit bevitt.
Igen.
Betoltad az egész zacskót?
Szép volt, haver!
Visszahívjuk majd a kardiológiára, hogy megfigyeljük.
De addig is, amint újra tud járni, hazavihetik.
- Köszönjük! - Nincs mit.
Elkapták azt, aki ellopta annak a pasinak a pöcsét?
- Kinek a pöcsét? - Életben vagy.
Mindenki szeret.
Gaby hívott. Connor is hívott.
Még Paul is hívott.
A francba! Fel kell hívnom Matthew-t.
- Mindegy, hagyjuk! - Mi?
Tud róla.
Szóltam neki. Bocs!
Szuper. Köszi!
- Kösz, hogy szóltál neki. - Szívesen.
KVÍZEST
Hűha! Üdv, Maya! Nahát!
- Gaby? - Ja, ezt a véletlent!
Amúgy nem is véletlen.
Azt mondta, az Óvárosba jár egy ciderbárba,
aztán utánanéztem, és láttam, hogy csak egy van,
amiről azt hallom, hogy sok itt a perverz.
Csak látni akartam, hogy jól van-e.
Ha maradni akar, be kell állnia a kvízcsapatomba.
Ma egyedül vagyok.
Persze. Mi a téma?
- A Gyűrűk Ura. - Ó, a franc!
Kislány, itt mindjárt vér fog folyni.
- Tényleg? - Igen.
- Samuban hasítok, keressenek új hobbit! - Oké, akkor ismeri.
Méghozzá kibaszottul.
Kérhetünk a hölgynek is egyet?
Hihetetlen, hogy tudta a kard nevét,
amit a Narsil szilánkjaiból kovácsoltak újra,
- és Aragorn lett a gazdája. - Viccel?
Andúril volt a macskám neve gyerekkoromban.
De fel vagyok dobva!
- Imádok ennyire lemosni… - Úristen!
- …egy rakás kockát. Állat! - Ja, látom.
Tudja, mit? Örülök, hogy eljött.
Én is.
Nem mindig csináltam ezt egyedül.
- Oké. - Régen
a három legjobb barátommal jártam.
Becca egy szuper melót kapott Atlantában, és elköltözött,
Kate megházasodott, és elköltözött,
Eli meg csatlakozott egy szektához, ami nem engedi, hogy mobilja legyen.
Jaj, ne, Eli!
Néha olyan, mintha az univerzum összeesküdött volna, hogy magányos legyek.
Tényleg kurva magányos vagyok.
Talán ne várjunk egy hetet, és találkozzunk holnap megbeszélni!
Jó.
De ma este ünnepelünk, mert mi vagyunk Rohan lovasai,
a kocsmakvíz bajnokai!
Bekaphatjátok, gyökerek!
- Viszlát! - Viszlát!
Derek még mindig nagyon aggódik a próbababa miatt,
de azért lassan visszatér a valóságba.
- Tök jó, mi? - Igen, nagyon tolakodó.
Tudom. Szeretnék egyet Gaby házába is.
Ja! Jó lenne, amikor Derrick Kettő megy hozzá.
Aha.
Mit hisz Charlie, hol vagy most?
A hálószobánkban, mély álomban.
Kilógtam az ablakon.
- Ja, én is csináltam. - Aha.
Hogy halad a családdá válás?
Igazából jól.
Nem hittem, hogy magamon kívül mással is tudnék minden percben lenni,
de úgy imádom ezt a kislányt!
Cuki. Önző. Üvölt, hogy megkapja, amit akar.
A kisbabám a lelki társam.
És utálom kimondani, de köszönöm.
Sokat tanítottál nekünk.
Nem nekem kell megköszönnöd, barátom.
Beszélni nagyon tudok az anyaságról,
de egy cirkusznyi éretlen férfit neveltem.
Az ember igyekszik tökéletes szülő lenni, de bármit is csinál, el fogja cseszni.
Hát, ez furcsa módon felszabadító érzés.
Azt hallom, hogy a hibáim nem számítanak,
ami jó, mert szinte tuti, hogy megette a fél AirPodomat.
Előbb-utóbb kiderül.
Figyelj! Találkoztam az összes fiaddal.
- Sosem fogom tudni, melyik melyik. - Igen.
De mindegyiknek nagyon jó szíve van.
Matthew-nak nincs.
Az apja kórházba került a drogjai miatt,
amit jól tudott, mégsem vette a fáradságot, hogy bejöjjön.
Valahogy egy seggfejet neveltem. Szégyellem magam miatta.
Apa kedvenc sült krumplija.
Egyáltalán nem úgy értettem.
Kérlek, ne menj el! Beszéljük meg, Matth…
- Bassza meg! - Matthew?
Most ne…
Paul…
- Paul! - Igen?
Szia! Nem…
Nem féltem attól, hogy nem élsz.
Tök normális, hogy valaki a sötétben ücsörög.
Mozdulatlanul.
Milyen volt a visszatérés első napja?
Nagyon jó.
Talán ideje, hogy abbahagyjam a pszichológusi munkát.
Tényleg, Paul?
- Nem fogok kétszer bedőlni ennek. - Nem, komolyan mondom.
El kellett mennem, és visszajönnöm, hogy lássam.
De…
itt az idő, Jimmy.
Ez az én szövegem.
Kimondhatod, ha akarod.
- Ideje nyugdíjba menned, Paul. - Oké.
Nem így képzeltem el, érted?
Aha.
Gyere ide!
Kérlek, Paul! Szükségem van rá.
Beszarás, haver!
Hiányozni fogsz.
Nagyon-nagyon sokat jelentesz nekem.
Mindig el akartam mondani valamit.
- Most kimondom. - Ó, Jézusom! Jimmy, kérlek!
Nem egyből megyek el.
Betegeket kell értesítenem, esetleírásokat kell csinálnom…
Hónapokba telik, mire lezárom ezt a praxist.
Csak egyszer lehet elbúcsúzni, és az nem ma van.
Gyere! Hazafelé pizzát akarok venni.
Menjünk!
A feliratot fordította: Binder Natália