NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Delfiineissä on jotain maagista.
Ne näyttävät ystävällisiltä.
Ja kuitenkin niin eteerisiltä.
Ne ovat selvästi älykkäitä.
Ja ketteriä.
Mutta emme ole katsoneet niitä vielä paljonkaan pintaa syvemmälle.
Nyt kun voimme uppoutua niiden maailmaan,
meille alkaa selvitä, kuinka edistyneitä ne ovat.
Mitä syvemmälle katsomme,
sitä enemmän kaltaisiltamme ne vaikuttavat.
DELFIINIT
BAHAMASAARET, POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 26°C
Se on syntynyt maailmaan, jossa ei pysty edes hengittämään.
Nuorella atlantintäplädelfiinillä on paljon opittavaa selvitäkseen meressä.
Onneksi sillä on joku opettamassa sitä.
Emo.
Ja laajempi perhe ja ystävät.
Ne opettavat poikasta etsimään ruokaa -
ja välttämään vaaraa.
Mutta delfiinien yhteiskunta on monimutkainen.
Suurin haaste on oppia sopeutumaan joukkoon.
Näissä lämpimissä ja matalissa vesissä elää myös toinen laji.
Pullonokkadelfiini.
Tämä näyttää täydelliseltä paikalta emon kasvattaa vastasyntynyt poikasensa.
Mutta täälläkään elämä ei ole helppoa.
Niitä seurataan.
Ryhmä uroksia,
jotka etsivät kumppania.
Ne voivat hyökätä poikasen kimppuun päästäkseen äidin luo.
Lisää delfiinejä liittyy takaa-ajoon.
Äiti tekee kaikkensa suojellakseen poikastaan.
Lopulta se saa häädettyä urokset pois.
Mutta poikasta ei näy missään.
Yksin sillä ei ole paljonkaan mahdollisuuksia.
Poikanen on jälleen emonsa ja liittolaistensa seurassa.
Poikanen on hieman viisaampi elämän suhteen.
Mutta delfiiniksi tulemisen oppitunnit ovat vasta alkaneet.
Meidän tapaamme delfiinit ovat ilmaa hengittäviä nisäkkäitä.
Niiden esi-isät elivät kuivalla maalla,
mutta 50 miljoonaa vuotta sitten ne tekivät jotain uskomatonta.
Ne lähtivät maalta ja siirtyivät elämään vedessä.
Yhdestä heimon haarasta -
tuli siivilöimällä ravintonsa hankkivia valtavia hetulavalaita,
mutta delfiineistä tuli virtaviivaisia, nopeasti ajattelevia saalistajia.
Nykyään maailman valtamerissä saalistaa 40 eri delfiinilajia.
Trooppisissa vesissä,
napapiirien merissä -
ja jopa tuhansia kilometrejä sisämaahan ulottuvissa joissa.
Missä vain on saalista,
siellä on delfiinejä, joilla on fiksuja tapoja pyydystää ne.
Miekkavalaat ovat delfiinien heimon suurin laji.
Ne saattavat kasvaa yhdeksän metriä pitkiksi -
ja painaa lähes seitsemän tonnia.
Jokaisen yksilön on pyydystettävä yli 45 kiloa ruokaa päivässä.
Se ei ole helppoa napapiirin talvessa.
Ellei tiedä, mistä etsiä.
NORJANMERI
VEDEN LÄMPÖTILA 6ºC
Kylminä kuukausina miekkavalaiden lempisaalis on suojassa vuonoissa.
Silli.
Miljardeja yksilöitä.
Niiden tarkan olinpaikan jäljittäminen voi olla hankalaa.
Pyydystäminen on vielä vaikeampaa.
Kokeneen naaraan johdolla -
miekkavalasperhe jäljittää kalat ja etenee nopeasti niitä kohti.
Niin kauan kuin sillit pysyvät muodostelmassa,
yksilöitä on vaikea erottaa.
Miekkavalailla on suunnitelma.
Ne lähettävät kutsuhuutoja sykäyksinä ja väläyttävät valkoisia vatsojaan.
Näin ne ohjaavat sillit matalaan veteen.
Paniikissa kalat muodostavat yhä tiiviimpiä parvia.
Viimein miekkavalaat voivat hyökätä.
Pyrstöjensä haaroja heilauttamalla ne luovat voimakkaita paineaaltoja.
Ryöppy tyrmääviä iskuja.
Kun kalat ovat lamaantuneet,
miekkavalaat voivat syödä rauhassa.
Miekkavalaat maksimoivat metsästysonnensa työskentelemällä tiiminä.
Ja avomerellä ne toimivat eeppisessä mittakaavassa.
Pyöriäisdelfiinien rynnistys.
Yli tuhannen yksilön superparvi.
Ne ovat niin tehokas metsästysvoima,
että niille jää paljon vapaa-aikaa.
ETELÄ-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 26°C
Tämä saaristo 320 kilometriä Brasiliasta itään -
on Atlantin pyöriäisdelfiinien lempipaikka.
Ne suuntaavat saaren matalille lahdille.
Ensimmäiset saapujat ovat hilpeällä tuulella.
Ne ovat delfiinien heimon olympiavoimistelijoita.
Ne voivat hypätä kolme metriä -
ja pyörähtää seitsemän kertaa.
Se näyttää hauskalta.
Mutta uskotaan, että akrobatiaan liittyy muutakin.
Ehkä ne kommunikoivat ja tervehtivät muita lahdelle saapuvia delfiinejä.
Joukko tuo turvaa,
joten pyöriäiset voivat rentoutua.
Kokonaan ne eivät voi simahtaa,
muuten ne hukkuvat.
Ne sulkevat yhden osan aivoistaan kerrallaan -
ja pitävät toisen silmänsä auki.
Puoliunessa ne uivat puolinopeudella.
Kun vanhemmat delfiinit lepäävät,
nuoremmat leikkivät.
Merilevän kiinniottoleikkiä.
Näyttää yksinkertaiselta.
Mutta tämä on yllättävän monimutkaista leikkiä.
Esineiden manipulointi,
liikkeiden kopiointi ja etenkin toistensa ymmärtäminen -
ovat kykyjä, jotka jokaisen nuoren delfiinin täytyy oppia hallitsemaan.
BAMAHA - POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 26°C
Yksivuotiaana atlantintäplädelfiini kommunikoi jo lähes täysin sujuvasti.
Paljon voi kommunikoida kehonkielen ja kosketuksen avulla.
Evän hierominen rauhoittaa -
kuin kädestä pitäminen.
Mutta jotkin asiat voidaan sanoa vain äänellä.
Poikasen emo toistaa ainutlaatuista ääntä.
Se on sen nimikkovihellys.
Se auttaa poikasta löytämään emonsa.
Ja kun poikanen on oppinut kopioimaan äänen, se voi kutsua emoaan nimeltä.
Nyt on aika kokeilla omaa vihellystä.
Lapsien tavoin delfiineilläkin kestää vuosia oppia puhumaan.
Ja kun ne alkavat puhua,
ne eivät lopeta ikinä.
Mutta delfiinien äänitaidot ovat paljon enemmän kuin sanoja.
Paikallinen pullonokkadelfiini etsii ruokaa merenpohjalta.
Siellä ei näytä olevan paljon.
Mutta ne näkevät asioita, joita me emme näe.
Ne päästävät ilmoille virran korkeita napsahduksia.
500 sekunnissa.
Ne tulkitsevat kaikujen perusteella, missä kalat piileskelevät hiekassa.
Kaikuluotaus on erikoislaatuinen kuudes aisti,
jonka avulla delfiinit voivat metsästää epätodennäköisissä paikoissa.
ETELÄ-CAROLINA - POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 26°C
Mutainen jokisuulahti.
On laskuveden aika.
Juuri nyt sisämaata kohti suuntaaminen olisi riskialtis siirto.
Mutta tämä delfiini tietää, että jokisuualue on täynnä kalaa.
Kaikuluotauksen avulla delfiini navigoi liejuisessa vedessä ja löytää saaliinsa.
Ainoa ongelma on, että laskuveden aikaan ne piileskelevät osterirannalla.
Hyökkääminen repisi sen herkän ihon.
Jotenkin sen on saatava kalat avoveteen.
Se pumppaa pyrstöllään ja ajaa saaliin pois piiloistaan -
ja kohti hiekkasärkkiä, joissa on turvallista iskeä.
Vain muutama delfiini on oppinut metsästämään näin.
Ja tekniikka toimii vain muutaman tunnin ajan joka päivä.
Kun vuorovesi alkaa nousta, kalat hajaantuvat.
Tarvitaan uusi strategia.
Se yhdistää voimansa ystäviensä kanssa, ja ne suuntaavat kohti leveämpiä uomia.
Sitten -
ne odottavat.
Aina kun parvi ui ohi, delfiinit hyökkäävät -
luoden keula-aaltoja, jotka pyyhkäisevät kalat rantaan.
Kaikuluotaimen ja koordinaation avulla ne taikovat juhla-aterian esiin mudasta.
Merellä delfiinien pitää pinnistää superaistinsa äärimmilleen.
KANARIANSAARET - POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 21°C
Syvyyksissä saalistamisen haaste on luonut kaikkein erikoisimman delfiinin.
Pallopäävalaat näyttävät oudoilta,
mutta niiden menestyksen salaisuus piilee niiden ulostyöntyvässä otsassa.
Ne lähettävät pitkäaikaisia äänisignaaleja kymmenien metrien päähän.
Se on voimakkaampi kaikuluotain kuin millään muulla delfiinillä.
Ne pystyvät saalistamaan yli 800 metriä alapuolellaan olevia mustekaloja.
Mutta poikaset eivät pysty pidättelemään tarpeeksi kauan henkeään.
Joten perhe toimii vuorotellen lapsenvahtina pinnalla.
Isoäiti on yli 50-vuotias.
Mutta se tuottaa yhä maitoa ruokkiakseen perheen nuoret.
Nämä delfiinit voivat elää 70-vuotiaiksi -
ja ne pysyvät koko ikänsä perheensä kanssa.
Ne luovat ehkä pidemmät ja uskollisemmat siteet toisiinsa kuin mikään muu eläin.
Kun saalistajat palaavat,
niillä on selvästi käynyt tuuri.
On aika jatkaa matkaa.
Isoäidillä on miellekartta heidän merellisestä kodistaan.
Se kuuntelee saarten rantoihin iskeviä aaltoja -
ja virtoja joensuiden ympärillä.
Akustiset maamerkit paljastavat reitin.
Mutta joskus -
myös nämä loistavat navigoijat eksyvät.
Joka vuosi -
satoja delfiinejä jää jumiin rannoille kaikkialla maailmassa.
Pallopäävalaita muita useimmin.
Jos pari niistä poikkeaa reitiltä,
perheenjäsenet uivat niiden rinnalla.
Joskus niiden hätäkutsut houkuttelevat satoja muita.
Luonnonkatastrofit,
melusaasteet ja sairaudet tuntuvat kaikki vaikuttava asiaan.
Näiden tapahtumien tarkkoja syitä ei täysin ymmärretä.
Ihmiset tekevät kaikkensa pitääkseen valaat hengissä -
ja auttaakseen ne takaisin merelle.
Ihmisten ja delfiinien välillä on syvä yhteys.
Vain harvat eläimet etsivät jännitystä ihmisten ja delfiinien tavoin.
Ilmaisemme itseämme tavoilla,
jotka eivät liity selvästi eloonjäämiseen.
Vaikuttaa, että leikillä on tarkoitus.
Se tuottaa hormonisyöksyn,
joka tuo itseluottamusta ja iloa.
Yhdessä leikkiminen korostaa näitä tunteita -
ja edistää tiimityötä ja ystävien kanssa vietettyä aikaa.
Ehkä siksi delfiinit etsivät muiden seuraa.
Ne leikkivät omiensa kanssa,
meidän kanssamme -
ja muiden eläinten kanssa.
Delfiinit ovat kuuluisia ystävällisyydestään.
Mutta niillä on myös pimeämpi puoli.
ETELÄ-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 12°C
Kun meren huippusaalistajat lähtevät jahtiin,
mikään ei ole turvassa.
Etelänmustavalaita.
Ne painavat jopa 80 tonnia.
Kymmenen kertaa enemmän kuin miekkavalaat.
Mutta työskennellessään tiiminä -
miekkavalaat ovat lähes pysäyttämättömiä.
Etelänmustavalaat uivat kohti matalikkoa välttääkseen alhaalta tulevaa hyökkäystä.
Mutta miekkavalaat eivät luovuta helposti.
Vuorotellen ne paiskaavat itsensä etelänmustavalaiden kylkiin -
osuakseen näiden heikkoon kohtaan.
Etelänmustavalaat iskevät takaisin.
Mutta vasta kun taistelun äänet houkuttelevat lisää etelänmustavalaita,
miekkavalaat perääntyvät viimein.
Koska miekkavalaat jahtaavat näinkin isoja saaliita,
ne saivat liikanimen "tappajavalas".
Delfiinit eivät ole vain armottomia metsästäjiä,
ne voivat olla myös yllättävän aggressiivisia toisiaan kohtaan.
BAHAMA - POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 26°C
Kuusivuotiaaseen mennessä -
tälle atlantintäplädelfiinille on kehittynyt tunnusomaiset täplät.
Se näkee vähemmän emoaan -
ja viettää enemmän aikaa ystäviensä kanssa.
Liittoutumien rakentaminen on ratkaisevaa ensimmäisinä elinvuosina.
Delfiinit muodostavat enemmän ja intensiivisempiä suhteita -
kuin mikään muu eläin ihmistä lukuun ottamatta.
Kun poikanen varttuu, elämästä tulee monimutkaisempaa.
Se tarvitsee kaikki mahdolliset ystävät.
Pullonokkadelfiinien yhteisöä Länsi-Australiassa -
pidetään kaikkein edistyksellisimpänä delfiiniyhteisönä.
Tässä yhdessä lahdessa asuu 2 000 delfiiniä.
INTIAN VALTAMERI
VEDEN LÄMPÖTILA 21°C
Paritteluaikana tuttavat ovat tärkeämpiä kuin koskaan.
Yhteen lyöttäytyvillä uroksilla on suurempi mahdollisuus saada kumppani.
Tämä trio hengailee lahden itäpuolella.
Ne ovat olleet ystäviä 20 vuotta.
Niiden läheiset siteet tulevat esiin synkronisoidussa uinnissa.
Koreografioidut liikkeet tekevät vaikutuksen vastakkaiseen sukupuoleen.
Ne vaihtavat paikkoja.
Perhosuintia.
Duo koskettaa toistensa pyrstöjä.
Synkronoidut sukellukset.
Kaksoishypyt.
Tangoliikkeitä.
Ja käänteinen kukkokävely.
Mitä taitavampi rutiini,
sen houkuttelevampia ne ovat.
Siitäkin huolimatta kestää usein päiviä voittaa itselleen naaras.
Ja nyt niillä on kilpailua.
Länsipuolelle muodostuu kilpakosijoiden joukkoja.
Itäpuolen trio tarvitsee apua,
joten ne kutsuvat laajempaa ystäväpiiriään.
Yleensä heikommat perääntyvät,
mutta kun osapuolet ovat tasaveroisia,
taistelut voivat johtaa vakaviin vammoihin.
Tuntia myöhemmin -
se on ohi.
Uskollisuuden ja tiiviin tiimityön ansiosta itäiset ystävykset voittavat.
Ne voittavat mahdollisuuden siittää seuraava sukupolvi.
Älykkyys ja yhteistyö auttavat delfiinejä elämään meressä.
Mutta niiden koti muuttuu nopeasti.
Jopa nämä sopeutumiskykyiset eläimet kamppailevat selvitäkseen.
Meristämme tulee yhä meluisampia.
Lämpimämpiä.
Ja saastuneempia.
Merilevän sijaan useat delfiinit leikkivät muovipusseilla.
Roskien nieleminen tappaa yli 100 000 merinisäkästä joka vuosi.
Ja kemialliset saasteet uhkaavat niiden lisääntymiskykyä.
Mutta teollinen kalastus on delfiinien suurin ongelma.
Se vie niiltä ravinnon -
ja hukuttaa niitä sadoin tuhansittain joka vuosi.
Kuitenkin jopa pienet muutokset teoissamme -
voivat vaikuttaa valtavasti.
ETELÄ-CAROLINA - POHJOIS-ATLANTTI
VEDEN LÄMPÖTILA 17°C
Kun kalastajat troolaavat katkarapuja,
verkkoihin jää muitakin eläimiä.
Nämä kalastajat ovat tehneet verkkoihin erityisiä aukkoja,
joista isommat eläimet voivat paeta.
Paikallinen pullonokkadelfiini on oppinut etsimään kalastajat,
joiden verkkojen aukoista se saa palkinnoksi kaloja.
Näihin surmanloukkuihin meneminen on vaarallista.
Mutta nälkäiset delfiinit ottavat riskin.
Ja kalastajat sietävät niitä.
Heidän saaliinsa ei siitä pienene.
Meillä on vielä paljon opittavaa delfiineistä.
Ja vaikka jotkut lajit ovat sukupuuton partaalla,
uusia löytyy yhä.
TOCANTINS-JOKI
VEDEN LÄMPÖTILA 28°C
On pitkään uskottu, että maailmassa on viisi jokidelfiinilajia.
Nyt biologit uskovat löytäneensä kuudennen.
Maailmassa uskotaan olevan vain noin tuhat Araguan joen delfiiniä.
Mutta niitä saapuu pieni joukko joka päivä tähän brasilialaiseen kaupunkiin.
Paikalliset lapset odottavat niitä malttamattomina.
On helppoa ymmärtää heidän kiintymyksensä näihin taianomaisiin eläimiin.
Ihmiset ja delfiinit elävät ehkä eri maailmoissa,
mutta luonteessamme on paljon yhteistä.
Se on syvä yhteys, jota sukupolven toisensa jälkeen tulee vaalia.
Tekstitys: Merja Pohjola