EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
De är de mäktigaste rovdjuren på jorden.
Men det krävs mer än råstyrka…
…för att ta sig till toppen.
Deras enastående hjärnkapacitet
och förmåga att ta till vara på varje tillfälle
gör björnarna till regenter över jordens mest ogästvänliga platser.
Men björnungar föds inte med överlevnadskunskaper.
De måste lära sig.
Det är björnmammans tuffa jobb
att förbereda sina ungar för världen utanför.
BJÖRNAR
MASSACHUSETTS USA
Fast i vinterns kalla grepp
vilar stilla, nordliga skogar.
Tystnad.
Här finns inget som tyder på
att under snön ligger en jätte och sover.
Hon andas långsamt.
Hjärtat slår bara åtta gånger i minuten.
Hon har inte ätit sedan i höstas.
I tre månader
har den här svartbjörnen legat som skendöd.
Och än mer mirakulöst…
För tre veckor sedan vaknade hon en liten stund för att föda
tre ungar.
Varje unge väger inte mer än en burk soppa.
Hon lever bara på sina fettreserver, men hennes ungar behöver inte svälta.
Hennes mjölk är så näringsrik att de redan har blivit dubbelt så stora.
Den här historien utspelar sig på många platser i Nordamerika.
Över en halv miljon svartbjörnar ligger i ide.
Under jorden…
…eller gömda under fallna träd.
Vissa ligger otroligt nog mitt ute i det fria.
Ungarna gosar in sig. Mammans värme håller dem vid liv.
Men den här mamman har valt ett riktigt mysigt bo.
När våren äntligen kommer börjar det hårda arbetet.
En björns uppväxt färgar hela dess livshistoria.
Det finns bara åtta björnarter i världen.
De finns från Asiens djungler till Arktis istäcken.
Vissa är förvånansvärt små, inte större än hundar.
Andra kan väga uppåt 900 kilo.
Även om alla björnar klassas som köttätare
äter de ofta allt de kan lägga tassarna på.
Men hur man hittar rätt föda vid rätt tidpunkt
kan bara en hängiven mamma lära ut.
Varje hemvist har sina unika svårigheter.
Man måste kunna använda både listighet och styrka
för att säkra sin överlevnad.
Vinter i Arktis.
Ogästvänlig.
Livlös.
Men inte helt.
SVALBARD NORGE
Till och med i 40 minusgrader har en isbjörn bra värmeisolering.
De har två lager päls och ett fettlager som är lika tjockt som en mansarm.
Isbjörnar behöver inte gå i ide.
Vintern är deras jaktsäsong.
Sälar är deras favoritbyte.
De använder sitt otroliga luktsinne för att upptäcka dem många kilometer bort.
Den här hanen har fått upp ett spår, men det är inget bytesdjur.
Det är andra björnar.
Isbjörnshanar dödar ibland ungar som inte är deras egna.
Den här mammans ungar är nästan fullvuxna och inte så utsatta.
Men det är bäst att hålla sig på avstånd ändå.
Innan de kan ge sig av på egen hand måste de bli fulländade jägare.
Nu har mamman kanske chansen att visa dem hur det går till.
Man närmar sig motvinds.
Man använder kamouflage.
Man smyger fram till anfallsavstånd.
Med varje lyckad jakt hjälper mamman ungarna att bli starkare och klokare.
När de lämnar henne blir kunskaperna skillnaden mellan liv och död.
MASSACHUSETTS USA
Björnar börjar lära sig saker så fort de lämnar idet.
Äntligen är våren här för familjen svartbjörnar.
Livet i det fria ropar på dem.
Mammabjörnen har gått ner över 45 kilo i vikt sedan hösten.
Det är nästan halva hennes vikt, så hon vill gärna komma igång.
Men ungarna är nöjda och mätta på mjölk, och verkar inte ha lika bråttom.
Det är en helt ny värld.
Klättrar gör de av naturen.
Men det är lite av en hinderbana.
Redan vid första hindret finns mamma där för att hjälpa.
Det är hon ensam som försörjer, lär upp och skyddar dem.
Det är ett enormt ansvar.
En tredjedel av alla björnungar blir inte ett år gamla.
En av de största farorna för dem är andra björnar.
ALASKA USA
Brunbjörnar, även kallade grizzlybjörnar, har kommit ner från sina iden i bergen.
De samlas på kustbelägna ängar för att äta starrgräs.
Björnar har inte revir som katter och hundar,
men de har koll på vem som bestämmer.
Den här äldre, dominanta hanen
har gjort anspråk på den här betesmarken i många år.
Han måste äta upp sig
för att stå emot dem som vågar utmana honom
när parningssäsongen börjar.
Gräset är förvånansvärt rikt på muskelbyggande protein.
Men för den som är smartare än medelbjörnen
finns ännu mer näringsrik föda att hitta.
Den här mamman tar med sin unge på en exklusiv matupplevelse.
En lerig strand ser kanske inte så lovande ut…
…men med lite grävande kan man hitta verkliga skatter.
När man hittar en mussla måste man också öppna den.
Det kräver en del finkänslighet.
Det är inte alla björnar som kan det.
Hon lärde sig det av sin mamma, och nu lär hon sin unge.
Vid lågvatten kan en skicklig musselletare
hitta hundratals sådana här saftiga munsbitar.
Det är mycket mer protein
än vad man får i sig om man betar lika lång tid.
Med lektionen ger hon sin dotter ett försprång i den hårda världen.
En främling.
De drar sig tillbaka.
Det är också en viktig läxa: Undvik konfrontationer om du kan.
En arg björn är en riktig naturkraft.
Inte ens när motståndaren är större ska man tvivla på björnen.
Eller björnens klor.
De är upp till tio centimeter långa och fruktansvärda vapen.
Men de kan användas till annat också.
Som klätterdubbar,
spadar,
iskrokar
och till och med bestick.
Och när man behöver klia sig lite finns inget bättre.
De längsta klorna sitter på de minsta björnarna.
Malajbjörnen är en tiondel så stor som en grizzlybjörn
och är expert på att överleva i djungeln.
Att hitta föda bland all växtlighet här är inte så lätt.
Men han har ett nästan oöverträffat luktsinne…
…och nosen visar vägen.
Han har upptäckt källan till den söta doften.
Det är bara ett problem.
Den är långt där uppe i trädet.
Högt som ett fyravåningshus.
Men malajbjörnar älskar honung.
Därför är det tur att de är så bra på att klättra.
De långa, böjda klorna ger bra grepp,
och eftersom han inte är större än en hund är han lätt och smidig.
Men…han har kommit upp i fel träd.
Och nu har han fått konkurrens.
Eller hur är det nu?
Malajbjörnar mumsar också gärna på kryp som lever i ruttna stockar.
Medan den andra björnen är distraherad tar han chansen att byta träd.
Bina är arga, men som tur är kan de inte sticka.
Äntligen.
Han har hittat guldet.
Klorna är också praktiska som honungsslev.
Och den 25 cm långa tungan är inte dum den heller.
När man ska hitta mat i djungeln får man ha tungan rätt i mun.
Men när skogarna de bor i skövlas för jordbruk…
…blir malajbjörnarna hemlösa.
Det gör dem också mer utsatta för tjuvskytte för traditionell läkekonst.
Idag är de världens mest sällsynta björn.
De är till och med mer sällsynta än vår allra mest gåtfulla björn.
SICHUAN KINA
Jättepandan tillbringar nästan hela livet med att äta en enda sak.
Bambu.
Honan kan sitta i upp till 12 timmar och bara äta bambu.
Det utgör 99 procent av hennes diet.
Hon är den enda björnen
som har en benbit på tassen, lite som en tumme.
Den är perfekt för att fixa till en bambuvarmkorv.
Det är märkligt med den vegetariska kosten.
Förr i världen åt pandor kött.
Men eftersom bambun finns överallt och växer året om
har de under loppet av miljoner år bytt till ett enklare alternativ.
Problemet är att deras magar inte har anpassat sig helt.
Hon överlever bara genom att äta väldigt mycket.
Hon gör inte mycket annat.
Men människan har skövlat stora områden av Asiens bambuskogar
och pandorna förlorade då sin föda och blev utrotningshotade.
Den här specialdieten är ett undantag.
De flesta björnar har mer äventyrlig smak.
MINNESOTA USA
I skogarna mellan USA och Kanada lever tio tusentals svartbjörnar.
Det är mitt i sommaren och den här mamman tar med ungarna på jakt efter föda.
Hon håller ordning på dem med sina låga grymtningar.
De är sex månader gamla och nyfikna.
Men de är fortfarande naiva.
Mamman får vara deras ögon och öron.
Hennes stönanden betyder att det är något som står på.
En hane.
Han kan döda hennes ungar så att hon tvingas bli brunstig igen.
När mamman morrar gömmer sig ungarna.
Hon varnar hanen, men han fattar inte vinken.
Hostningen betyder "klättra".
Nu måste mamman hålla nerverna i schack och inte ge vika.
Till slut förstår han att hon inte är att leka med.
Ända sedan de kom ut ur idet har mamman uppmuntrat ungarna att klättra.
Det lönade sig.
De håller sig uppe i träden tills hon är säker på att kusten är klar.
De kan öva lite till på att klättra,
medan mamman tar sig en välförtjänt tupplur.
Men inte för länge.
Hösten närmar sig och hela familjen måste äta upp sig.
På mer ogästvänliga platser är det en kamp att hitta mat och vatten året om.
ANDERNA PERU
De här bergstopparna ser obeboeliga ut.
Men ett litet antal glasögonbjörnar bor här.
Det är den enda björnarten i Sydamerika.
Verklighetens Paddington.
Men de behöver varken duffel eller sydväst.
De högsta bergen blockerar molnen…
…och skapar en högbelägen öken.
Ibland regnar det inte här på åtta månader.
Det här är den enda naturliga källan på flera kilometer.
En frodig oas.
Han skulle kunna hänga här hela dagen.
Eftersom hanen ockuperar badet får de andra vara lite uppfinningsrika.
Den här mamman visar sin unge
hur en trädstam kan bli ett överlevnadsverktyg.
För sin storlek har hon björnfamiljens starkaste käkar,
och hon sliter lätt sönder stammen för att komma åt fukten i mitten.
Det är så ont om mat och vatten att hon måste hushålla med sin energi.
Hon vilar ofta.
Det är svalare uppe i träden, men de klena grenarna bär dåligt.
Därför gör hon något som inga andra björnar gör.
Hon bygger en säng.
Det är hennes uppfinningsrikedom
som hjälper henne att överleva tills regnet äntligen kommer.
Med naturlig luftkonditionering.
Skönt och bekvämt.
En perfekt plats för siesta.
ALASKA USA
Längst upp i norr är livet mindre rofyllt.
Den dominanta grizzlybjörnen.
Sedan våren har han gått upp runt ett kilo i vikt om dagen.
Han behöver den vikten.
Det är för att han är stor och tuff som han får bestämma.
Han kontrollerar de bästa matområdena och parar sig med honorna där.
Men efter ett årtionde som chef verkar han ha tappat gnistan.
Och ett större problem är på väg.
En yngre hane har känt att han är försvagad.
Ledaren måste visa både honorna
och den yngre björnen vem det är som bestämmer.
Han svassar som en cowboy.
Det ska se hotfullt ut.
Det enda problemet är att ynglingen är gigantisk.
Eftersom honorna tittar på kan han inte backa nu.
Den gamla ledaren är slagen.
Nu blir det en ny regim på ängen.
Med omedelbar verkan.
Den gamle ledarens tid är över.
Honan var smart
som väntade på en starkare, yngre björn att skaffa ungar med.
Hela de långa, varma dagarna njuter han av frukterna.
Men ännu längre norrut är det en kamp att ens klara sig igenom sommaren.
Varje år, när Arktis värms upp, drar sig isgränsen norrut.
Isbjörnarna blir strandsatta på land, där det inte finns mycket att äta.
Klimatförändringar gör nu att isen smälter tidigare,
och isbjörnarna får gå hungriga längre.
Mamman måste göra vad hon kan för att hålla sin familj vid liv.
Även om det innebär att leda dem mot faran.
Vid Alaskas norra kust
lämnar självförsörjande valjägare högar med ben.
Isbjörnarna drivs av hunger och möts här för att äta as.
De tolererar varandra för det mesta.
Mamman vet att ungarna är utsatta bland de argsinta vuxna björnarna.
Men svälten hotar, och det är värre.
Ungarna måste lära sig att tas med sådana här situationer,
annars överlever de inte långa, varma somrar framöver.
Men man tror att antalet isbjörnar kommer att sjunka med en tredjedel
de närmsta årtiondena.
De är inte de enda som hotas.
Sex av världens åtta björnarter är utrotningshotade.
Det största hotet är livsmiljöer som försvinner.
Många av dem är också hårt jagade.
Men det är inte för sent att rädda dem,
och skydda vildmarken de behöver för att kunna leva.
Vi kan hjälpa björnar genom att rädda, rehabilitera och återinföra dem.
Det har fungerat förut.
Avelsprogram och skogsskydd har nästan dubblerat antalet vilda pandor.
Om vi bara gör rum åt björnarna kommer de att kunna anpassa sig.
De behöver bara någon som lär dem hur man gör.
Nordamerika skiftar till höstfärger.
Svartbjörnsmödrarna har en sista kort tid att göra ungarna redo för vintern.
De försöker hitta kaloririk mat.
Ett bra år kan ekollon ge dem både kolhydrater och fett.
Men om det är ont om mat i naturen
tar björnar gärna hämtmat.
Inne i städerna tar de till vara på maten vi slänger bort.
I stadens djungler som ute i vildmarken
behöver björnar vara påhittiga för att äta upp sig hela hösten.
Och ju större björnen är, desto mer måste den äta.
KAMTJATKA RYSSLAND
Brunbjörnar.
Vår mest utbredda björnart finns i Nordamerika, Europa och Asien.
De största lever där det finns gott om föda.
På den här vulkanhalvön finns omkring 10 000 stycken.
Men snart kommer snön att lägga sig över landet, och ligga i sex månader.
För att kunna gå i ide så länge måste de dubblera sin vikt.
Det finns bara ett sätt att göra det på.
Gå och fiska.
Varje år kan björnarna frossa på miljontals laxar som vandrar.
En stor hane kan sätta i sig otroliga 100 000 kalorier om dagen.
Det vill säga som i 300 cheeseburgare.
Det heter hyperfagi.
De äter och äter.
Och äter.
De känner sig aldrig mätta.
De frossar under säsongen och bygger upp fettlager inför vintern.
Alla björnarter lever lite olika.
Men en sak har alla gemensamt.
Den tid mödrarna lägger på att föra vidare kunskap till sina ungar…
…och leda sina ungar genom årstiderna,
är hemligheten bakom björnarnas framgång.
Vare sig det handlar om att överleva i öknen
eller att än en gång ge sig ut i den arktiska vintern.
Svartbjörnsungarna har klarat sig till årets slut.
De har krupit tillbaka in i idet med fulladdade batterier.
Nu intar de viloläge.
Trygga och varma ska de sova tills våren är här igen.
Tätt intill sin mamma.
Undertexter: Sara Palmer