EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
De er de mektigste rovdyrene som vandrer på jorden.
Men det krever mer enn brutal styrke…
…for å nå toppen.
Med imponerende hjernekapasitet og ved å utnytte alle muligheter,
regjerer bjørnene over noen av klodens minst gjestmilde områder.
Men evnen til å overleve er ikke medfødt.
Ungene må læres opp.
Morens oppgave er gitt.
Hun må forberede ungene på å møte verden.
BJØRNER
USA
Fanget i vinterens iskalde grep
er skogene i nord helt rolige.
Stille.
Ingenting tyder på
at en kjempe sover under snøen.
Den puster rolig.
Hjertet slår bare åtte ganger i minuttet.
Den har ikke spist siden i høst.
I tre måneder har denne svartbjørnen ligget i dvale.
Og utrolig nok…
For tre uker siden var hun våken akkurat så lenge
at hun rakk å føde tre unger.
Hver av dem veide det samme som en boks hermetikk.
Selv om hun bare lever på fettreservene sine,
kommer ikke ungene til å sulte.
Melka hennes er så næringsrik at de alt har vokst seg dobbelt så store.
Det samme skjer flere steder i Nord-Amerika.
Mer enn en halv million svartbjørner er i dvale. Under jorda.
Eller gjemt under trær som har falt.
Noen, utrolig nok, midt i syninga.
Ungene ligger tett. Morens varme holder dem i live.
Men denne moren valgte det koseligste hiet.
Når våren endelig kommer, begynner den tøffeste jobben.
En bjørns oppvekst former hele livet.
Det fins bare åtte bjørnearter.
Fra Asias jungel til den arktiske innlandsisen.
Noen er overraskende små, ikke større enn en hund.
Andre veier nesten et tonn.
Selv om alle klassifiseres som kjøttetere, spiser de fleste det de kan få labbene om.
Men å finne riktig mat til rett tid kan man bare lære av en hengiven mor.
Alle områder har sine egne utfordringer.
Å trene både sinn og styrke
er avgjørende for å overleve.
Vinteren i Arktis.
Ugjestmild.
Gold.
Eller… ikke helt.
NORGE
Selv ved 40 minusgrader er isbjørnen godt isolert,
med to lag pels og et fettlag like tykt som armen til en mann.
Isbjørner går aldri i hi. Vinter er jaktsesong.
Sel er favorittbyttet.
Isbjørnene bruker sin formidable luktesans
til å spore dem på mils avstand.
Denne hannen lukter noe, men det er ikke et bytte.
Det er andre bjørner.
Hannbjørner kan ta livet av unger som ikke er deres egne.
Denne morens unger er snart fullvoksne, og ikke så utsatt.
Likevel er det best å holde avstand.
Før de kan bryte ut på egen hånd, må de perfeksjonere jaktkunnskapene sine.
Dette kan være en mulighet for moren til å vise hvordan det skal gjøres.
Nærm deg i motvind.
Kamufler deg.
Snik deg inn i angrepsposisjon.
For hver vellykkede jakt blir ungene sterkere og klokere ved hjelp av moren.
Når de forlater henne, vil denne lærdommen utgjøre forskjellen på liv og død.
USA
Opplæringen starter samme dag som bjørnene forlater hiet.
Endelig har våren kommet til denne svartbjørnfamilien,
og det er på tide å komme seg ut.
Mamma bjørn har gått ned mer enn 45 kilo siden i høst,
nesten halve kroppsvekten. Nå er hun klar til dyst.
Men hun er full av morsmelk, så ungene har visst ikke like hastverk.
En helt ny verden.
Det faller dem naturlig å klatre.
Men det er litt av en hinderløype.
Helt fra første hinder står mamma klar til å hjelpe.
Hun er eneforsørger, lærer og beskytter.
Det er et stort ansvar.
Rundt 1/3 av ungene overlever ikke sitt første år.
Noen av de største farene de vil møte på, er andre bjørner.
USA
Brunbjørnen, ofte kalt grizzly, har kommet ned fra vinterhiet i fjellet.
De samles på kystslettene for å spise starr.
Bjørner forsvarer ikke reviret sitt som hunder og katter gjør,
men de vet hvem som er sjefen.
Denne gamle, dominante hannen
har gjort krav på denne beitemarka i flere år.
Han må gå opp noen kilo
for å kunne forsvare seg mot utfordrerne når paringstiden nærmer seg.
Starren inneholder mye protein, som bygger opp musklene.
Men er du smartere enn en gjennomsnittlig bjørn,
kan du finne mat med enda mer næring.
Denne moren tar med seg ungen sin
på en særegen matopplevelse.
En gjørmete strand ser kanskje ikke så lovende ut.
Men litt graving kan avdekke en skatt.
Når du har funnet en musling, må skallet av.
En overraskende finurlig prosess.
Ikke alle bjørner klarer det.
Hun lærte det av moren sin. Og nå gir hun lærdommen videre.
Ved lavvann kan en dyktig jeger finne hundre slike saftige godbiter.
En mye bedre proteinkilde enn å tygge starr.
All lærdommen gir datteren et fortrinn i en konkurransepreget verden.
En fremmed.
På tide å trekke seg tilbake.
Nok en viktig lekse. Unngå konfrontasjon hvis du kan.
En sint bjørn er en naturkraft.
Selv når motstanderen er større, bør du aldri vedde mot en bjørn.
Eller dens klør.
Skremmende våpen på opptil ti centimeter.
Men de er også flerbruksverktøy.
Klatrepigger.
Spader. Ishakker.
Til og med bestikk.
Og når det er på tide å klø seg,
fins det ikke noe bedre.
Noen av de største klørne tilhører de minste bjørnene.
Den er ti ganger mindre enn grizzlybjørnen,
men malayabjørnen er likevel en ekspert på å overleve i jungelen.
Det er ikke lett å finne mat i den tette vegetasjonen.
Men med sin uslåelige luktesans
er det bare å følge nesa.
Han nærmer seg kilden til den søtlige duften.
Det er bare ett problem.
Den er helt der oppe.
Fire etasjer høy.
Men malayabjørnene elsker honning.
Heldigvis er de også mesterklatrere.
De lange, buede klørne gir et utmerket grep,
og kroppen på størrelse med en hund gjør den lett og smidig,
men dette treet er et villspor.
Nå har den fått konkurranse.
Eller har den det?
Malayabjørnene liker også mark de finner inni råtne trestammer.
Når den andre bjørnen ikke følger med, kan den bytte tre.
Biene er hissige, men heldigvis stikker de ikke.
Endelig.
Han har funnet gull.
Klørne fungerer utmerket som honningskje.
Tunga på 25 centimeter kommer også godt med.
Når det gjelder å finne mat i jungelen,
får malayabjørnen det for et slikk og ingenting.
Men når skogene de bor i blir ryddet til fordel for jordbruk,
blir malayabjørnene hjemløse.
Og mer utsatt for ulovlig jakt til tradisjonell medisin.
Nå er den jordas sjeldneste bjørneart.
Til og med sjeldnere enn den mest gåtefulle av dem alle.
KINA
Pandaen spiser for det meste bare én rett gjennom livet.
Bambus.
Den kan henge rundt her i tolv timer og stappe i seg.
Den utgjør 99 prosent av kosten.
Dette er den eneste bjørnearten
med en beinete utvekst på poten, litt som en tommel.
Helt perfekt for å lage en bambuspølse i brød.
Denne vegetardietten kan virke som et merkelig valg.
Pandaen utviklet seg til å kunne spise kjøtt.
Men siden bambusen fins overalt og vokser året rundt,
har de i løpet av millioner av år byttet til det enkleste valget.
Problemet er bare at magen deres ikke helt har lært seg å fordøye det.
Derfor går mye av tiden med på å spise,
og veldig lite annet.
Men da menneskene kom og hugget ned mye av bambusskogene i Asia,
ble det ikke mat igjen til pandaene, og de ble presset til randen av utryddelse.
Dette ensformige kostholdet er et unntak.
De fleste bjørner er mer eventyrlystne i matveien.
USA
Skogene på den kanadiske grensa huser titusenvis av svartbjørner.
Det er midtsommer, og denne moren leder ungene sine ut på matjakt.
Hun holder dem på sporet ved hjelp av små grynt.
De er seks måneder gamle og nysgjerrige.
Men fremdeles troskyldige.
Mamma må være øynene og ørene deres.
Den lave jamringen sier dem at ikke alt er som det skal.
En hann.
Han kan drepe ungene hennes og tvinge henne ut i brunst.
Når mamma brummer, er det på tide å gjemme seg.
Hun advarer hannen, men han tar ikke hintet.
Med det hostet mener hun "klatre".
Nå må mamma holde hodet kaldt og holde stand.
Helt til han forstår at hun ikke er en man tuller med.
Helt siden de forlot hiet, har mamma oppmuntret ungene til å klatre.
Det lønte seg.
De blir i trærne til hun er sikker på at kysten er klar.
En mulighet til mer klatretrening
mens mamma tar seg en velfortjent lur.
Men ikke for lenge.
Høsten er i anmarsj, og familien må fetes opp.
I mindre gjestmilde land, kan jakten på mat og vann være en helårsjobb.
ANDESFJELLA
Disse toppene ser kanskje ubeboelige ut.
Men dette er hjemmet til en gjeng bebrillede bjørner.
Den eneste bjørnearten i Sør-Amerika.
Virkelighetens Paddington.
Men her trengs ikke duffelcoat eller regnhatt.
De høyeste fjellene blokkerer for skyene
og skaper en høytliggende ørken.
Det kan gå åtte måneder uten regn.
Dette er den eneste naturlige kilden i mils omkrets.
En frodig oase.
Han kunne ha slappet av her hele dagen.
Når en hann okkuperer badet, må andre være snarrådige.
Denne moren viser ungen sin hvordan en trestamme
kan fungere som nødhjelp.
Hun har de sterkeste kjevene i sin størrelse blant alle bjørner,
og kan lett rive den fra hverandre for å få tak i væsken inni.
Det er lite mat og vann å få tak i, så hun må spare på kreftene.
Hvile ofte.
Det er mye kjøligere over bakken, men så tynne trær bærer ikke godt.
Hun gjør noe ingen andre bjørner gjør.
Hun rer opp sin egen seng.
Denne snarrådigheten holder henne trygg fram til regntiden kommer igjen.
Naturens eget klimaanlegg.
Behagelig.
Det perfekte stedet for å ta en hvil.
USA
Langt mot nord er livet mindre fredelig.
Den dominante grizzlybjørnen.
Siden i våres har han lagt på seg én kilo om dagen.
Han trenger den ekstra vekten.
Han må bli stor og skummel hvis han skal være sjefen,
få kontroll over de beste matstedene og pare seg med hunnene i området.
Men etter et tiår på toppen er han i ferd med å miste sjarmen.
Og han har et enda større problem i vente.
En yngre hann som aner svakhet.
Sjefen må hevde seg for hunnene og vise junior hvem som bestemmer.
Det selvsikre ganglaget.
Det er ment å virke majestetisk.
Det er bare det at unggutten er enorm.
Men hunnene følger med.
Han kan ikke gi seg nå.
Den gamle sjefen er nede for telling.
Denne enga får en ny leder.
Med umiddelbar virkning.
Gamlesjefens dager er talte.
Hunnen gjorde et klokt valg ved å vente på en sterkere bjørn,
som kan gi henne unger.
De lange, varme dagene går med til å nyte godene.
Men enda lenger nord er bare det å komme seg gjennom sommeren en hard kamp.
Hvert år, når Arktis varmes opp, trekker havisen seg nordover.
Isbjørnene strander på land, hvor det er lite mat.
Og nå som klimaendringene smelter isen tidligere,
går isbjørnene sultne lenger.
En mor må gjøre det som trengs for å holde familien i live.
Selv om det betyr at de må ledes mot fare.
De som fanger hval til eget livsopphold legger igjen hauger av bein nord i Alaska.
Sultne bjørner samles for å lete etter mat.
De aksepterer hverandre… til et visst punkt.
Mamma vet at ungene er utsatt blant disse hissige, voksne bjørnene.
Men frykten for å sulte er enda verre.
Ungene må lære seg å takle slike ubehagelige situasjoner
for å overleve de lengre og varmere somrene som kommer.
Likevel ventes isbjørnbestanden å falle med en tredel i løpet av de neste tiårene.
De er ikke de eneste som er truet.
Seks av de åtte bjørneartene står i fare for å bli utryddet.
Den største trusselen deres er tap av habitat.
Mange er også ofre for ulovlig jakt.
Men det er ikke for sent å redde dem,
eller beskytte villmarken de trenger for å leve…
…og hjelpe bjørnene ved å redde dem, rehabilitere dem,
og slippe dem fri.
Vi vet at det fungerer.
Den ville pandabestanden er nesten doblet på grunn av avls- og skogsprogram.
Bjørnens tilpasningsdyktighet ordner resten hvis vi bare gir dem plass.
Så lenge de har noen som viser dem vei.
Mens høstfargene brer seg over Nord-Amerika,
har svartbjørnmødrene en siste økt igjen for å gjøre ungene klare for vinter.
De er ute etter kaloririk mat.
I et godt år, gir jakten på eikenøtter rikelig med karbohydrater og fett.
Men når det ikke er nok mat i villmarken, må bjørnene ordne hentemat.
De drar til byen for å kose seg med maten vi kaster.
I asfaltjungelen eller ute i villmarken drar bjørnene nytte av snarrådigheten sin
for å fete seg opp gjennom høsten.
Og jo større bjørn, jo større fest.
KAMTSJATKA RUSSLAND
Brunbjørner, de mest utbredte av alle bjørner,
fins i Nord-Amerika, Europa og Asia.
De største bor der det er rikelig med mat.
Og på denne vulkanske halvøya bor det omtrent 10 000.
Men snart blir dette området dekket av snø i seks måneder.
For å overleve en så lang dvale, må bjørnene doble vekta.
Og det er bare en måte å gjøre det på. Dra på fisketur.
Hvert år sørger millioner av gytende laks for at bjørnene får et festmåltid.
En stor hann kan få i seg hele 100 000 kalorier om dagen.
Det er 300 cheeseburgere.
Det kalles hyperfagi.
De kan spise, og spise og spise uten å føle seg mett.
Et sånt festmåltid lagrer seg som fett, drivstoff til den lange vinteren.
Ingen bjørner lever livet helt likt.
Men de har én ting felles.
Tiden mødrene bruker på å føre ferdighetene videre…
…og lose ungene trygt gjennom årstidene…
…er nøkkelen til bjørnens suksess.
Enten de må utstå barske ørkener
eller begi seg ut i den arktiske vinteren.
Svartbjørnungene har klart seg fram til årets slutt.
Hjemme i hiet igjen kan batteriene lades.
De har gått inn i hvilemodus.
Gode og varme kan de sove søtt til våren er tilbake.
Trygt i mammas favn.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen, Stian Sandberg