EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
De mest magtfulde rovdyr, der har vandret på Jorden.
Men det kræver mere end råstyrke…
…at nå toppen.
Med bemærkelsesværdig hjernekapacitet
og ved at udnytte enhver chance
hersker bjørne i noget af planetens mest fjendtlige terræn.
Men unger fødes ikke med evnen til at overleve.
De skal undervises.
Så en bjørnemor må arbejde hårdt
for at forberede ungerne
på at møde verden.
BJØRNE
MASSACHUSETTS, USA
Fanget i vinterens iskolde greb
er de nordlige skove
stille.
Lydløse.
Intet antyder,
at skjult under sneen
ligger en kæmpe og sover.
Trækker vejret langsomt.
Hjertet slår kun otte gange i minuttet.
Intet at spise siden efteråret.
I tre måneder
har denne amerikanske sortbjørn været i suspenderet animation.
Endnu mere mirakuløst…
…for tre uger siden,
vågnede hun længe nok til at føde
tre unger.
Hver af dem vejer det samme som en dåse suppe.
Selvom hun overlever kun på fedtreserver,
er hendes babyer ikke sultne.
Mælken er så næringsrig,
at de allerede er fordoblet i størrelse.
Den samme historie udspiller sig i hele Nordamerika.
Over en halv million sortbjørne i hi.
Under jorden.
Eller gemt under faldne træer.
Nogle, utroligt nok, helt åbent.
Unger putter sig og holdes i live af deres mors varme.
Men denne mor
valgte den hyggeligste hule.
Når foråret endelig kommer,
begynder hendes hårde arbejde.
En bjørns opvækst
former hele dens liv.
Der er kun otte bjørnearter.
De findes fra Asiens jungler
til iskapperne i Arktis.
Nogle er overraskende små,
på størrelse med en hund.
Andre vejer næsten et ton.
Selvom alle er klassificeret som kødædere,
æder de fleste, hvad de kan få poterne i.
Men hvordan de finder den rette føde på det rette tidspunkt,
kan kun en hengiven mor lære dem.
Hver bjørns hjem har sine egne udfordringer.
Så at lære at bruge hjernen
såvel som styrke
er afgørende for overlevelse.
Den arktiske vinter.
Fjendtlig.
Livløs.
Ikke helt.
SVALBARD, NORGE
Selv ved 40 minusgrader
er en isbjørn godt isoleret
med et dobbelt lag pels
og et fedttæppe så tykt som en mands arm.
Isbjørne behøver ikke at gå i hi.
Vinteren er deres jagtsæson.
Sæler er deres yndlingsbytte,
og isbjørne bruger deres forbløffende lugtesans
til at opfange dem mange kilometer væk.
Denne han har opfanget en duft,
men det er intet bytte.
Det er andre bjørne.
Hanbjørne dræber unger, der ikke er deres egne.
Denne mors unger, næsten fuldvoksne,
er ikke så sårbare.
Men alligevel er det bedst at holde sig på afstand.
Før de kan drage ud alene,
skal de perfektionere deres jagtevner.
Og dette kan være en chance
for mor at vise, hvordan det gøres.
Nærm jer i modvind.
Brug camouflage.
Snig jer tæt nok på til angreb.
For hver vellykket jagt
hjælper moren sine unger med at vokse sig stærkere og klogere.
Når de forlader hende, vil disse lektioner udgøre forskellen
mellem liv og død.
MASSACHUSETTS, USA
Bjørne begynder at lære af mor, den dag de forlader hulen.
Foråret er endelig kommet for familien af sortbjørne,
og naturen kalder.
Mor har tabt over 45 kilo fedt siden efteråret,
næsten halvdelen af sin vægt,
så hun er klar til at komme i gang.
Men lykkeligt fulde af mælk
har hendes unger ikke lige så travlt.
Det er en helt ny verden.
Klatring falder dem naturligt.
Men det er stadig en forhindringsbane.
Fra den første forhindring…
…får de hjælp af mor.
Hun er enlig forsørger,
lærer og beskytter.
Det er et stort ansvar.
Cirka en tredjedel af unger overlever ikke det første år.
En af de største farer, de vil møde,
er andre bjørne.
ALASKA, USA
Brune bjørne, også kaldet grizzlyer,
kommer ned fra vinterhulerne i bjergene.
De samles i enge ved kysten for at æde halvgræs.
Bjørne forsvarer ikke et territorium som katte eller hunde,
men de ved stadig, hvem der er chef.
Denne gamle dominerende han
har gjort krav på græsningsarealet i årevis.
Han skal opfedes,
så han kan klare enhver, som tør udfordre ham,
når ynglesæsonen kommer.
Græsset indeholder overraskende mange muskelopbyggende proteiner.
Men hvis man er klogere end en gennemsnitlig bjørn,
er der endnu mere nærende føde at finde.
Denne mor tager sin unge med
på en eksklusiv madoplevelse.
En mudret strand ser ikke lovende ud.
Men hvis de graver lidt,
kan de finde en skat.
Når man finder en musling,
skal den åbnes,
en overraskende delikat operation.
Ikke alle bjørne her kan gøre det.
Hun lærte det af sin mor.
Og nu giver hun det videre.
Ved lavvande
kan en talentfuld muslingefanger få 100 af de saftige godbidder.
En meget bedre proteinkilde,
end hvis tiden blev brugt på at græsse.
Undervisningen giver datteren en fordel i en konkurrencepræget verden.
En fremmed.
Tid til at trække sig.
Endnu en vigtig lektion.
Undgå konfrontation, hvis du kan.
En vred bjørn er en naturkraft.
Selv med en større modstander
bør man aldrig undervurdere en bjørn.
Eller dens kløer.
De bliver op til fire cm lange og er frygtindgydende våben.
Men de er også multifunktionsværktøjer.
Klatrepigge.
Skovle.
Ishager.
Selv bestik.
Og når det er tid til at kradse sig,
er der intet bedre.
Nogle af de længste kløer
tilhører den mindste bjørn.
Den er en tiendedel så stor som en grizzly.
Solbjørnen er en jungleoverlevelsesspecialist.
At finde føde mellem sammenfiltrede planter
er ikke let.
Men med en næsten uovertruffen lugtesans…
…følger han sin næse.
Han har indsnævret kilden til den søde aroma.
Men der er ét problem.
Den er helt deroppe.
Fire etager oppe.
Men solbjørne
elsker honning.
Godt, at de også er mesterklatrere.
De lange, buede kløer
giver et godt greb,
og en krop på størrelse med en hund holder ham let og adræt.
Men
han valgte det forkerte træ.
Og nu
har han konkurrence.
Eller har han?
Solbjørn elsker også at æde larver i rådne træstammer.
Mens den anden bjørn er distraheret,
får han chancen for at skifte træ.
Bierne er vrede,
men heldigvis stikløse.
Endelig.
Han har fundet guld.
Kløerne er også en praktisk honningske.
Og tungen på 25 cm gør resten.
Når de finder føde i junglen,
slikker solbjørne sig frem.
Men når skovene, de lever af, bliver ryddet til landbrug…
…efterlades solbjørne hjemløse…
…og mere udsatte for krybskytteri for traditionel medicin.
Nu er de den sjældneste bjørn på Jorden.
Sjældnere
end den mest gådefulde af alle bjørne.
SICHUAN, KINA
Kæmpepandaen tilbringer det meste af livet
med at æde én ting.
Bambus.
Hun kan sidde i 12 timer
og proppe sig med det.
Det udgør 99 % af hendes kost.
Hun er den eneste bjørn,
som har en knogle i poten, en slags tommelfinger.
Perfekt til at lave en bambus-hotdog.
Vegetarkosten virker som et sært valg.
Pandaer udviklede sig til at spise kød.
Men fordi der er rigeligt med bambus,
og det vokser året rundt,
har de i løbet af millioner af år skiftet til den lettere løsning.
Problemet er,
at deres maver ikke har tilpasset sig til at fordøje det.
Så hun overlever kun,
hvis hun æder meget
og gør meget lidt andet.
Men da mennesker fældede store dele af Asiens bambusskove,
havde pandaer intet tilbage at æde,
og de var på kanten af udryddelse.
Denne særkost er en undtagelse.
De fleste bjørne er mere eventyrlystne.
MINNESOTA, USA
Skovene ved den canadiske grænse
er hjemsted for titusindvis af sortbjørne.
Det er midsommer, og denne mor fører sine unger
ud på fødejagt.
Hun holder dem på sporet med bløde gryntelyde.
Ungerne er et halvt år og nysgerrige.
Men stadig naive.
Mor skal være deres øjne og ører.
Det dybe støn fortæller dem,
at noget er galt.
En han.
Han kunne dræbe hendes unger
og tvinge hende tilbage i løbetid.
Når mor knurrer, er det tid til at gemme sig.
Hun advarer hannen,
men han forstår det ikke.
Den hoste betyder "klatre".
Nu skal mor holde nerverne i ro
og stå fast.
Indtil han forstår,
at han bør lade hende være.
Lige siden de forlod hulen,
har mor opfordret ungerne til at klatre.
Det betaler sig.
Indtil hun er sikker på, kysten er klar,
holder de sig fra jorden.
En chance for mere klatretræning,
mens mor tager sig en velfortjent lur.
Men ikke for længe.
Efteråret kommer,
og hele familien skal opfedes.
I mere fjendtlige områder
er jagten på føde og vand
en kamp året rundt.
ANDESBJERGENE, PERU
Disse toppe ser måske ubeboelige ud.
Men for et par brillebjørne
er de et hjem.
Den eneste bjørneart i Sydamerika.
Den virkelige Paddington.
Men den har ikke brug for en frakke og regnhat.
De højeste bjerge blokerer skyerne…
…og skaber en højtliggende ørken.
Der kan gå otte måneder uden regn.
Dette er den eneste naturlige kilde
i miles omkreds.
En frodig oase.
Han kunne slappe af her hele dagen.
Når en han optager badet,
må andre være mere opfindsomme.
Denne mor viser sin unge,
hvordan selv en træstamme kan sikre overlevelse.
Med de stærkeste kæber for sin størrelse af alle bjørne,
river hun den let fra hinanden og når ind til saften.
Der er så lidt føde og vand,
at hun skal spare energi.
Hvil ofte.
Det er køligere oppe over jorden,
men spinkle træer holder ikke.
Så hun gør noget,
ingen andre bjørne gør.
Hun bygger sin egen seng.
Det er denne kreativitet,
der hjælper hende, indtil regnen endelig kommer igen.
Naturligt klimaanlæg.
Behageligt.
Et perfekt sted til en siesta.
ALASKA, USA
I det fjerne nord
er livet mindre fredeligt.
Den dominerende grizzly.
Siden foråret
har han taget et kilo på hver dag.
Han har brug for ekstra vægt.
At være større og sejere gør ham til chefen,
som kontrollerer de bedste fødeområder
og parrer sig med de lokale hunner.
Men efter et årti som leder
er han ved at miste sin charme.
Og et større problem
er på vej mod ham.
En yngre han, som fornemmede svaghed.
Chefen skal bevise sig over for hunnerne
og vise junior, hvem der bestemmer her.
Cowboy-gangen.
Den skal se imponerende ud.
Men problemet er,
at ungen er enorm.
Men når hunnerne ser på…
…kan han ikke fortryde nu.
Den gamle chef er slået.
Engen får ny ledelse.
Med øjeblikkelig virkning.
Den gamle chefs regeringstid er forbi.
Hunnen traf et klogt valg
og ventede på en stærkere bjørn
som far til hendes unger.
Han bruger de lange, varme dage
på at høste frugten.
Men endnu længere nordpå
er overlevelse om sommeren
en seriøs kamp.
Hvert år, når Arktis varmer op,
trækker havisen sig tilbage nordpå.
Isbjørne strander på land, hvor der er meget lidt at æde.
Og når klimaforandringer får isen til at smelte tidligere,
er isbjørne sultne længere.
En mor må gøre, hvad der skal til,
for at holde familien i live.
Selvom det betyder, at hun må føre dem mod fare.
På den nordlige kyst i Alaska
efterlader hvaljægere bunker af knogler.
Drevet af sult
samles bjørne for at æde rester.
De tolererer hinanden
til en vis grænse.
Mor ved, at hendes unger er sårbare blandt irritable voksne.
Men truslen om sult
er endnu værre.
Ungerne må lære at håndtere
ubehagelige situationer som denne,
hvis de skal overleve længere og varmere somre.
Alligevel forventes antallet af isbjørne at falde med en tredjedel
i løbet af de næste årtier.
De er ikke de eneste, der er truede.
Seks af de otte bjørnearter
er sårbare over for udryddelse.
Deres største trussel
er tab af levesteder.
Mange bliver også forfulgt.
Men det er ikke for sent at redde dem,
beskytte vildmarken, de har brug for…
…og hjælpe bjørnene ved at indfange,
rehabilitere
og frigive dem.
Det har vist sig at virke.
Avlsprojekter og skovbeskyttelse
har næsten fordoblet antallet af vilde pandaer.
Hvis vi gør plads til bjørne,
vil deres tilpasningsevne gøre resten.
Så længe de har nogen,
som viser dem vejen.
Når efterårsfarverne dækker Nordamerika,
har sortbjørnemødre en sidste chance for at gøre ungerne klar til vinteren.
De går efter føde med mange kalorier.
På et godt år giver agernhøsten
masser af kulhydrater og fedt.
Men når der ikke er nok føde i naturen,
må bjørne hente deres middag.
De går ind i centrum
og får det meste ud af maden,
vi smider væk.
I byjunglen
eller ude i naturen
bruger bjørne deres opfindsomhed
til at opfede sig om efteråret.
Og jo større bjørnen er, desto større er festmåltidet.
KAMCHATKA, RUSLAND
Brune bjørne,
den mest udbredte af alle bjørne,
findes i Nordamerika,
Europa og Asien.
De største lever, hvor der er masser af føde.
Og der er omkring 10.000 på denne vulkanske halvø.
Men dette område vil snart være snedækket
i seks måneder.
For at overleve den lange dvale skal de fordoble deres vægt.
Der er kun én måde at gøre det på.
Tag på fisketur.
Hvert år
udgør millioner af ynglende laks et festmåltid af bytte.
En stor han kan sluge
svimlende 100.000 kalorier om dagen.
Det er 300 cheeseburgere.
Det kaldes hyperfagi.
De kan æde
og æde
uden at føle sig mætte.
Når sæsonens festmåltid opbevares som fedt,
giver det brændstof til en lang vinter.
Bjørne lever forskellige liv.
Men der er noget, de har tilfælles.
Den tid, mødre bruger på
at lære fra sig gennem generationerne…
…og føre deres unger gennem årstiderne,
er hemmeligheden bag en bjørns succes.
Uanset om den udholder fjendtlige ørkener
eller tager ud igen for at klare den arktiske vinter.
Sortbjørneungerne er nået til slutningen af deres år.
Tilbage i hulen
med fuldt opladte batterier…
…er de nu i standbytilstand.
Trygge og varme
sover de, indtil foråret vender tilbage.
Helt tæt på mor.
Tekster af: Mila Tempels