NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Vladarice neba.
Simboli slobode.
Lovci bez premca.
Imamo predodžbu ptica grabljivica kao nemilosrdnih ubojica.
No postoji i druga strana njihove priče.
Neočekivano pametne.
Iznenađujuće prilagodljive.
I brižnije
nego što ste mogli zamisliti.
PTICE GRABLJIVICE
GORNJI MISSISSIPPI SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE
Duboka zima.
Ova ženka američkog bjeloglavog orla ima trudove.
Inkubacija njezinih jaja traje 35 dana.
Da budu spremni za proljeće,
moraju se izleći sad.
Ali u ovo doba godine
vrijeme se može naglo promijeniti.
Ostanu li izložena,
jaja će se smrznuti za nekoliko minuta.
No bjeloglavi orlovi su izdržljivi.
Učinit će sve da ih zaštiti.
I nije jedina.
Njezin cjeloživotni partner.
Par posvećen odgoju sljedećeg naraštaja zračnih lovaca.
Diljem planeta postoji više od 300 vrsta ptica grabljivica.
Od najveće na svijetu, s rasponom krila od 2,7 metara,
do najmanje,
ništa veće od leptira.
Gdje god obitavaju, kontroliraju nebo.
Od gustih prašuma
do ledenog Arktika.
Od sušnih pustinja
do visokih planina.
Sve su mesožderke
opremljene jednakim naoružanjem.
Iz raznolikosti plijena i metoda lova
nastala je nevjerojatna plejada
zračnih ubojica.
FOREST OF DEAN UJEDINJENO KRALJEVSTVO
Nedostatak otvorenih zračnih koridora i obilje skrovišta
gotovo onemogućuje lov pticama grabljivicama.
Osim šumskim majstorima.
Jastreb.
Opremljen svim potrebnim alatima.
Oštar binokularni vid,
oštar, kukasti kljun za trganje mesa
i velike, zaobljene kandže
za hvatanje plijena.
To je osnovna oprema.
Ova se jastrebica ističe
načinom na koji lovi plijen.
U nekoliko zamaha
postiže brzinu od 52 km/h.
Rijetko koja grabljivica ima bolje ubrzanje.
Skreće u trenu koristeći rep kao kočnicu.
Skraćena krila prilagođavaju se i najmanjem prolazu.
Mora dostići metu prije negoli se uspije skloniti.
Niskim letom prikriva svoj dolazak.
Ako nisu uspješni iz prve,
jastrebovi nisu samo okretni,
nego i strpljivi.
Prisutni u šumama širom sjeverne hemisfere,
jastrebovi uspjeh duguju svojoj izuzetnoj okretnosti.
Ali kad je riječ o brzini,
jedna je druga grabljivica
nepobjediva.
Najbrža životinja na svijetu,
sivi sokol.
Najveća brzina iznosi preko 380 km/h,
kad se strmoglavi.
Sivi sokoli toliko su uspješni
da ih ima po cijelom svijetu.
DOLINA WYE UJEDINJENO KRALJEVSTVO
Litice su im omiljeno stanište.
Služe im kao vidikovci s kojih traže hranu.
I stvaraju uzlazna strujanja
na kojima se sivi sokoli uzdižu
prije nego što napadnu.
Uspjeh većine ptica grabljivica ovisi o letačkim vještinama.
HIGHVELD JUŽNA AFRIKA
No uvijek postoje iznimke.
Ovo je sekretar.
Nije tipična ptica grabljivica.
Ona je grabljivica
na štulama.
Visoka je otprilike kao sedmogodišnje dijete.
Iako može letjeti,
preferira hodanje.
Do 29 km dnevno.
Te duge noge nisu samo za hodanje.
Zbog njih bolje vidi u visokoj travi.
Izgledaju nezgrapno,
no ne dajte se zavarati.
Taj je udarac smrtonosan.
Oko 20 kiloponda sile
nastaje u treptaju oka.
I mora požuriti.
Ovaj živući velociraptor
ujedno je i majka.
Dva gotovo odrasla mladunca.
Uvijek gladni.
I u gnijezdu bjeloglavog orla sve je više roditeljskih dužnosti.
Čim se snijeg otopi,
nastupa onaj čarobni trenutak.
Dva tek izlegla ptića.
Bez obzira na uvjete,
u bilo koje doba,
mama ih štiti najbolje što može.
Ali s ovakvim kandžama
mora oprezno koračati.
Roditelji naizmjence leže na jajima
i donose hranu.
Ravnopravna raspodjela obveza ptićima pruža najbolje izglede za život.
Četiri dana poslije
i posljednje se jaje izleglo.
Najstariji je ptić već udvostručio svoju težinu.
Ako roditelji ne osiguraju golemu količinu hrane,
najmanji od ptića neće poživjeti dugo.
Ptice grabljivice najranjivije su u gnijezdu.
PUSTINJA KALAHARI JUG AFRIKE
Ptići bi brzo skončali u ovoj užarenoj pustinji
bez zaštite od sunca.
Društvene pletilje grade golema zajednička gnijezda.
Unutra je do devet stupnjeva hladnije.
Koristi od njih nemaju samo pletilje.
Njihovo gnijezdo privuklo je par afričkih patuljastih sokola.
Jedne od najmanjih grabljivica na svijetu,
ovi neuobičajeni skvoteri iskorištavaju trud pletilja.
Ponekad…
čak ih i pojedu.
No kad je riječ o susjedima iz pakla,
pletilje imaju i većih problema.
Ova košnica života privlači svakakve grabežljivce.
Pletilje su naizgled nemoćne,
ali imaju zaštitarski odred…
spreman osujetiti svaki napad.
Iako veličine ljudske šake,
ovi su sokolići siloviti.
Srećom,
ovi su žestoki borci ipak suzdržani.
Svake sezone ubiju tek nekolicinu pletilja.
Većinu vremena dovoljno je drugoga plijena.
I pletiljama je bolje baviti se neprijateljem kojega poznaju.
A za sokoliće,
to je sveobuhvatno rješenje za osiguravanje hrane i skloništa
u jalovoj pustinji.
AMAZONA FRANCUSKA GVAJANA
U ovom zabačenom dijelu Južne Amerike
vlada toliko obilje života
da svako stvorenje treba svoju nišu.
Na vrhu hranidbenog lanca
sjedi sedam kilograma teška harpija.
Ali jedna druga grabljivica
koristi malo drukčije metode.
Crvenogrla karakara.
Kad karakare osjete prijetnju,
obavijeste sve.
To može sabotirati i vrhunske grabežljivce.
Smatra se da su karakare najdruštvenije i najpametnije grabljivice.
Dobitna kombinacija koja omogućava hvatanje plijena
kojega se harpije klone.
Ose.
Obično ih je najbolje ostaviti na miru.
Ali zahvaljujući suradnji,
karakare imaju plan.
Prvo, izravan pristup.
Ali kad uznemire osinjak,
ovi mali žalčari zavuku se posvuda.
Slijedi taktika „zgrabi i nosi”.
Ona zahtijeva smjelost.
Ali malo hrabrosti
dovoljno je za uspjeh.
Ako jedna karakara uspije podnijeti bol,
ose na kraju napuste gnijezdo.
Ove strukture nalik papiru
hranjive su poput kartona,
ali u saćima su skrivene
zrele, sočne ličinke.
Hrabrost jedne karakare donosi dobrobit čitavoj skupini.
Kad se najede, ostali dijele plijen.
Poslužen u zadnji čas.
Život u prašumi je težak.
No karakare su u prednosti
zahvaljujući upornosti i suradnji.
Većina ptica grabljivica ne surađuje.
Čak i u gnijezdu, nadmetanje je žestoko.
Ptići bjeloglavih orlova mogu narasti za 20 posto dnevno.
Ali najmlađi teško drži korak.
Kod svakoga hranjenja
on je na kraju reda.
Za malo više od dva mjeseca
ovi ptići moraju biti deset puta veći
i spremni za letenje.
No ako nema dovoljno hrane,
stariji će se orlovi okomiti na svoju mlađu braću i sestre.
Rijetkost je da prežive tri ptića.
Roditelji naporno rade kako bi ih sve održali na životu.
DRAKENSBERG JUŽNA AFRIKA
Pronalazak dostatnih količina hrane stalna je borba za sve ptice grabljivice.
Iako je nekima to naizgled lako.
Ptice strvinari koriste termike,
stupove uzlaznog toplog zraka,
za uzgon na veće visine.
Kad dosegnu željenu visinu, neke jedre preko 160 kilometara,
a da nijednom ne zamahnu krilima.
Putem traže hranu teleskopskim vidom.
Ptice strvinari jedu ostatke.
Na zlu su glasu jer se hrane mrtvima,
ali jedine su grabljivice koje ne ubijaju.
I obavljaju ključan posao prirodnih čistača.
Možda izgleda kaotično,
ali postoji hijerarhija.
Samo u Južnoafričkoj Republici živi devet vrsta ptica strvinara,
i svaka ima svoju ulogu.
Prvo, srednja kategorija.
Afrički bjeloleđi sup.
Kad su brojni, proždru većinu strvine,
unutarnje organe i meso.
Slijede teškaši.
S oko sedam kilograma,
veliki supovi jedni su od najvećih strvinara u Africi.
Kad oni stignu,
svi ostali uzmiču.
Njihovi snažni kljunovi trgaju ligamente i kožu,
te otvaraju nove dijelove strvine
za posljednje u redu.
Sitne igrače.
Smeđe crkavice drže se postrani.
Kradu komadiće gdje uzmognu
i strpljivo čekaju svoj red.
Kad svi ostali završe,
oni sitnim kljunovima ogole kosti.
Strvinari obavljaju prljav posao čišćenja našega planeta.
Želudac aciditeta poput akumulatora
uništi sve bakterije i viruse koje pojedu.
A zbog njih insekti koji šire bolesti nemaju se gdje razmnožavati.
Trebamo ptice strvinare,
ali njihov broj naglo pada.
U samo 15 godina,
u Indiji je ubijeno 97 posto strvinarki.
Otrovale su se hranjenjem strvinama stoke
koja je primala lijek Diclofenac.
Kad su divlji psi preuzeli njihovu lešinarsku ulogu,
došlo je do porasta bjesnoće,
tuberkuloze i antraksa.
I druge su grabljivice doživjele sličnu sudbinu.
U 1950-ima,
insekticid DDT bio je u širokoj upotrebi.
No imao je razoran učinak na jaja bjeloglavih orlova
i gotovo je istrijebio ovu legendarnu vrstu.
Kad su ljudi shvatili njegov učinak,
DDT je zabranjen.
AKTIVNI INSEKTICID
U 50 godina,
populacija bjeloglavih orlova povećala se sedam puta.
Mnoge ptice grabljivice i dalje su pod pritiskom.
Smatraju ih prijetnjom za stoku i divljač,
stoga su meta progona.
Kad im se uništava stanište,
ostaju bez hrane i skrovišta.
Ali neki su se snašli u modernom svijetu.
LONDON UJEDINJENO KRALJEVSTVO
Ovo možda ne izgleda kao dom ptice grabljivice,
ali za prilagodljive,
ovo je svijet pun prilika.
U srcu grada,
slavni dimnjaci elektrane Battersea
uzdižu se više od 90 metara.
Dom su paru sivih sokola.
Betonski zidovi služe im kao litice.
Gradski život ima svoje prednosti.
Ovdje ima toliko svjetla
da sivi sokoli mogu loviti noću.
Par se razdvaja kako bi pokrili više terena.
Ženka je veća
i iskusnija noćna lovkinja.
Ima više nego dvostruko oštriji vid od nas,
zahvaljujući velikim očima koje dodiruju unutrašnjost lubanje.
Kimanjem određuje udaljenost mete.
Ali lov na golubove u gradu ima svojih opasnosti.
Zbog previše zgrada opasno je strmoglaviti se.
Zato gradski sivi sokoli moraju loviti na teži način.
Horizontalna potjera,
gdje su grabežljivac i plijen nešto ravnopravniji.
Čak i bez strmoglavljenja,
čak i noću,
ovi prirodni borbeni piloti rijetko gube bitku.
Sivi sokoli proširili su se gradovima diljem svijeta,
od New Yorka do Sydneyja.
Svakom sezonom parenja njihov broj sve više raste.
U gnijezdu bjeloglavog orla
ptići su daleko napredovali.
Sve troje.
Svi jačaju.
I napokon su razvili letno perje.
Preživljavanje ovih ptića ide na čast mami i tati.
Neumorno su radili šest mjeseci.
Ali sad donose manje hrane.
To orlićima daje do znanja
da je vrijeme da polete.
Vještina letenja zahtijeva vježbu.
I odgovarajuće uvjete.
Kad se razvedrilo, odlučniji su nego ikada.
Ali vanjski je svijet nov i zbunjujuć.
Druge ptice ne vole grabežljivce.
Strah ih je odvojiti se daleko.
I treba vremena
da steknu sigurnost.
Ovo je tek početak dugoga puta do zrelosti.
Srećom,
mama i tata još će ih neko vrijeme čuvati.
Ptice grabljivice nisu rođeni ubojice.
Usavršavaju svoje vještine s vremenom.
Već tri mjeseca ptići sekretara
od roditelja dobivaju sve što trebaju.
Sad se moraju početi brinuti sami za sebe.
Jedan ih ptić predvodi.
Kad krene i drugi,
počinje lov.
Za traženje plijena treba dobro oko
i puno hodanja.
Nije ga lako uhvatiti.
Napokon, uspjeh.
Ali jedan mali gušter daleko je od punog obroka.
Srećom, mama će se pobrinuti za to.
Hranit će mladunčad još dva mjeseca
dok nezgrapni ptići
uče biti nemilosrdni ubojice,
poput mame.
Rijetke su ptice toliko predani roditelji.
Grabljivice provedu većinu života odgajajući svoju mladunčad.
Pružaju im zaštitu
i teško stečenu hranu
kako bi jednoga dana
njihovi ptići mogli
preživjeti sami.
GORNJI MISSISSIPPI SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE
Kasna jesen.
Stotine bjeloglavih orlova stiglo je iz svih krajeva
u lov na migratorne patkarice.
Mladi orlovi moraju ojačati.
Mama i tata više im neće servirati hranu,
stoga moraju promatrati i učiti.
Dok jedri na vjetru,
odrasli orao bira trenutak za napad.
Liske su se odmah sklonile,
ali ne mogu dugo ostati pod vodom.
Nije lako zgrabiti plijen.
Još je teže zadržati ga u kandžama.
Bolje ga se odreći nego riskirati borbu.
Vrijeme je da primijeni ono što je vidio.
Ključno je uhvatiti je nespremnu.
Lakše reći nego učiniti.
Sa svakim neuspjelim hvatanjem,
sa svakim uspješnim bijegom liske,
on uštimava trenutak
i kut napada.
Napokon.
Ali u žurbi da pobjegne
ulov mu je ispao.
I sad…
ima konkurenciju.
Mladić je odlučan vratiti svoj ulov.
Ali ovo jednostavno nije njegov dan.
A dani su sve kraći.
Kako temperature padaju,
orlovima treba više energije da se ugriju.
No i dalje je bez ulova.
Manje od polovice mladih orlova preživi prvu zimu.
Sad ili nikad.
A ovaj put…
neće je ispustiti.
Prije samo nekoliko mjeseci,
ovi su novi orlovi došli na svijet kao bespomoćni ptići.
Zahvaljujući ubojitim nagonima i predanosti njihovih roditelja,
postali su punopravne ptice grabljivice.
Bijelu glavu dobit će tek s pet godina.
Tek će tada biti spremni podići vlastitu obitelj…
i prenijeti svoje vještine…
sljedećem naraštaju.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak