‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫שליטי השמיים.‬
‫סמלים של חופש.‬
‫ציידים שאין שני להם.‬
‫אנחנו חושבים על עופות דורסים‬
‫כעל רוצחים אכזריים.‬
‫אך יש צד נוסף לסיפורם.‬
‫הם חכמים באופן לא צפוי.‬
‫סתגלניים להפתיע.‬
‫ומסורים יותר‬
‫משהעליתם על דעתכם.‬
‫- עופות דורסים -‬
‫- נהר המיסיסיפי העליון‬ ‫ארצות הברית -‬
‫החורף בעיצומו.‬
‫נקבת העיטם לבן-הראש הזאת‬
‫מתכוננת להטלה.‬
‫לביצים שלה לוקח 35 ימים לבקוע.‬
‫כדי להיות מוכנה לאביב,‬
‫עליה להטיל אותן עכשיו.‬
‫אבל בעונה הזאת‬
‫מזג האוויר יכול להשתנות במהירות.‬
‫אם יישארו חשופות,‬
‫הביצים שלה יקפאו בתוך דקות.‬
‫אבל עיטמים לבני-ראש הם קשוחים.‬
‫היא תעשה את כל הדרוש‬
‫כדי להגן עליהן.‬
‫ואימא אינה לבדה.‬
‫זהו בן זוגה לכל חייה.‬
‫הזוג יקדיש את כל מאמציו‬ ‫לגידול הדור הבא של ציידים אוויריים.‬
‫ברחבי כדור הארץ‬
‫יש יותר מ-300 מינים של עופות דורסים.‬
‫מהמין הגדול ביותר בעולם,‬ ‫עם מוטת כנפיים של 2.7 מטרים,‬
‫ועד למין הקטן ביותר,‬
‫שגודלו כגודל פרפר.‬
‫בכל מקום שבו הם חיים, הם שולטים בשמיים.‬
‫מג'ונגלים עבותים‬
‫ועד לאזור הארקטי הקפוא.‬
‫ממדבריות צחיחים…‬
‫ועד להרים נישאים.‬
‫כולם אוכלי בשר,‬
‫והם מצוידים באותם כלי נשק.‬
‫אך ההבדלים בשיטות הציד ובסוגי הטרף שלהם‬
‫יצרו מגוון מדהים‬
‫של מתנקשים אוויריים.‬
‫- יער דין‬ ‫בריטניה -‬
‫היעדר נתיבי תעופה פתוחים‬
‫ושלל מקומות מסתור‬
‫הופכים את הציד‬ ‫למשימה כמעט בלתי אפשרית עבור עוף דורס.‬
‫אלא אם כן מדובר בשליט היער.‬
‫הנץ הגדול.‬
‫הוא מצויד בכל הכלים הדרושים למשימה.‬
‫ראייה דו-עינית חדה,‬
‫מקור מאונקל חד לקריעת בשר,‬
‫וטפרים גדולים ומעוקלים‬
‫לתפיסת טרף.‬
‫בזה כשלעצמו אין כל דבר מיוחד.‬
‫הדבר המייחד אותה‬
‫הוא האופן שבו היא רודפת אחרי הטרף שלה.‬
‫בכמה נפנופי כנפיים‬
‫היא מגיעה למהירות של 51.5 קמ"ש.‬
‫קצב האצה שכמעט ואין שני לו בממלכת הדורסים.‬
‫באמצעות שימוש בזנבה כבמעצור אוויר,‬ ‫היא פונה בן רגע.‬
‫כנפיה המקוצרות‬
‫משתחלות ברווח הקטן ביותר.‬
‫עליה לתפוס את טרפה לפני שיגיע למקום מחסה.‬
‫טיסה בגובה נמוך מסתירה אותה מעיני הטרף.‬
‫ואם היא לא מצליחה בפעם הראשונה…‬
‫ניצים גדולים אינם רק זריזים…‬
‫הם גם סבלניים.‬
‫הנץ הגדול מצוי ביערות‬ ‫בכל רחבי חצי הכדור הצפוני,‬
‫וזריזותו המדהימה היא סוד הצלחתו.‬
‫אבל כשמדובר במהירות טהורה…‬
‫עוף דורס אחר‬
‫הוא השליט הבלתי מעורער.‬
‫החיה המהירה ביותר בעולם,‬
‫הבז הנודד.‬
‫מהירותו המרבית: יותר מ-385 קמ"ש‬
‫בצלילה.‬
‫הודות לכישרון הצייד שלהם,‬
‫בזים נודדים מצויים בכל רחבי העולם.‬
‫- עמק ואי‬ ‫בריטניה -‬
‫צוקים הם בית הגידול האהוב עליהם.‬
‫הם מספקים נקודת תצפית לאיתור מזון.‬
‫ויוצרים עמודי אוויר‬
‫שמסייעים לבזים הנודדים לצבור גובה‬
‫לפני שהם תוקפים מלמעלה.‬
‫ההצלחה של רוב העופות הדורסים‬ ‫תלויה בכישורי התעופה שלהם.‬
‫- הייוולד‬ ‫דרום אפריקה -‬
‫אבל תמיד יש אחד ששוחה נגד הזרם.‬
‫הכירו את הלבלר.‬
‫לא עוף דורס טיפוסי.‬
‫הנקבה הזאת היא דורסת‬
‫על כלונסאות.‬
‫בערך בגובה של ילד בן שבע.‬
‫ואף על פי שהיא יכולה לעוף,‬
‫היא מעדיפה ללכת ברגל.‬
‫עד 29 ק"מ ביום.‬
‫הרגליים הארוכות שלה לא נועדו רק להליכה.‬
‫הן עוזרות לה לראות בדשא הגבוה.‬
‫היא נראית קצת מגושמת…‬
‫אבל אל תלכו שולל.‬
‫הבעיטה שלה קטלנית.‬
‫היא מפעילה כוח של 20 ק"ג‬
‫במהירות הבזק.‬
‫ועליה להזדרז.‬
‫הוולוצירפטורית החיה הזאת‬
‫היא גם אימא.‬
‫שני גוזלים, כמעט בוגרים.‬
‫תמיד רעבים.‬
‫המסירות ההורית ניכרת לעין‬
‫גם בקן העיטמים לבני-הראש.‬
‫ברגע שהשלג נמס,‬
‫הרגע הקסום מגיע.‬
‫שני גוזלים שזה עתה בקעו.‬
‫בכל מזג אוויר…‬
‫בכל שעה…‬
‫אימא מגינה עליהם כמיטב יכולתה.‬
‫אבל עם הטפרים האלה,‬
‫עליה לפסוע בזהירות.‬
‫כל אחד בתורו, אבא ואימא דוגרים על הביצים‬
‫ומביאים מזון.‬
‫חלוקת התפקידים השוויונית מעניקה לצאצאים‬ ‫את נקודת הפתיחה הטובה ביותר.‬
‫כעבור ארבעה ימים‬
‫הביצה האחרונה בוקעת.‬
‫הגוזל המבוגר ביותר כבר הכפיל את משקלו.‬
‫אם ההורים לא יצליחו‬ ‫לספק לגוזלים כמות אדירה של מזון,‬
‫הגוזל הצעיר ביותר לא ישרוד זמן רב.‬
‫עופות דורסים פגיעים ביותר כאשר הם בקן.‬
‫- מדבר קלהארי‬ ‫אפריקה הדרומית -‬
‫גוזלים מתים במהירות במדבר היוקד הזה…‬
‫אלא אם כן הם מוצאים מחסה מהשמש.‬
‫האורגים החברותיים‬
‫בונים קינים קהילתיים ענקיים.‬
‫הטמפרטורה בפנים נמוכה בתשע מעלות.‬
‫האורגים אינם היחידים שמרוויחים מכך.‬
‫הקן שלהם משך זוג בזונים גמדיים.‬
‫הפולשים הבלתי צפויים האלה,‬ ‫המשתייכים לאחד ממיני הדורסים הקטנים בעולם,‬
‫קוצרים את פירות עמלם של האורגים.‬
‫הם אפילו אוכלים אותם.‬
‫ואם לא די בשכנים מהגיהינום…‬
‫לאורגים יש בעיות גדולות עוד יותר.‬
‫הקן שוקק החיים הזה‬
‫מושך אליו כל מיני טורפים.‬
‫האורגים נראים חסרי הגנה,‬
‫אבל יש להם כוח אבטחה…‬
‫שמוכן להדוף כל מתקפה.‬
‫אומנם גודלם כגודל אגרוף אנושי,‬
‫אבל אין לזלזל בכוחם של הבזונים.‬
‫ולמרבה המזל,‬
‫הלוחמים הקטנים והנועזים האלה‬ ‫מפגינים איפוק.‬
‫הם צדים רק כמה אורגים בכל עונה.‬
‫רוב הזמן יש שפע של מטרות אחרות בסביבה.‬
‫עבור האורגים מדובר ברע במיעוטו,‬
‫ועבור הבזונים‬
‫זהו פתרון נוח‬
‫למציאת מזון ומחסה במדבר הצחיח.‬
‫- נהר האמזונאס‬ ‫גיאנה הצרפתית -‬
‫הפינה המרוחקת הזאת של דרום אמריקה…‬
‫מתפקעת מחיים,‬
‫וכל בעל חיים צריך למצוא את הנישה שלו.‬
‫בראש שרשרת המזון‬
‫יושב עיט הרפיה במשקל שבעה ק"ג.‬
‫אבל עוף דורס אחר שחי כאן‬
‫עושה דברים קצת אחרת.‬
‫קרקרה אדומת-גרון.‬
‫כשהקרקרות חשים בסכנה,‬
‫הם מודיעים לכולם.‬
‫הרעש מניס את טורף-העל.‬
‫הקרקרות נחשבים‬ ‫לדורסים החברותיים והחכמים ביותר בעולם.‬
‫השילוב המנצח הזה מאפשר להם לצוד טרף‬
‫שאפילו עיט הרפיה מתרחק ממנו.‬
‫צרעות.‬
‫לרוב עדיף להניח להן.‬
‫אבל הקרקרות משתפים פעולה,‬
‫ויש להם תוכנית.‬
‫תחילה, הגישה הישירה.‬
‫אבל ברגע שמטלטלים את הקן,‬
‫העוקצים הקטנים האלה מגיעים לכל מקום.‬
‫הצעד הבא: מתקפת בזק.‬
‫דרושה תעוזה לשם כך.‬
‫אבל קצת אומץ‬
‫עושה את העבודה.‬
‫אם קרקרה אחת תצליח לעמוד בכאב,‬
‫בסופו של דבר ינטשו הצרעות את הקן.‬
‫המבנים דמויי הנייר האלה‬
‫מזינים כמו קרטון…‬
‫אבל בתוך התאים הפנימיים‬
‫מסתתרים זחלים שמנמנים ועסיסיים.‬
‫כל הצוות מרוויח הודות לקרקרה אמיצה אחת.‬
‫לאחר שהיא אוכלת לשובע,‬ ‫השאר חולקים את השלל.‬
‫האוכל מוגש בדיוק בזמן.‬
‫החיים ביער הגשם קשים.‬
‫אבל הקרקרות מתגברים על הקשיים‬
‫בזכות נחישות ושיתוף פעולה.‬
‫רוב העופות הדורסים‬ ‫אינם ששים כל כך לשתף פעולה.‬
‫אפילו בקן יש תחרות עזה.‬
‫גוזלים של עיטם לבן-ראש‬ ‫יכולים לגדול ב-20 אחוזים מדי יום.‬
‫אבל הצעיר ביותר מתקשה לעמוד בקצב.‬
‫בכל האכלה…‬
‫הוא בסוף התור.‬
‫בעוד קצת יותר מחודשיים,‬
‫הגוזלים צריכים להיות גדולים פי עשרה‬
‫ומוכנים לעוף.‬
‫אבל אם אין מספיק אוכל,‬
‫הגוזלים המבוגרים יותר‬ ‫יתקפו את אחיהם הצעירים.‬
‫נדיר ששלושה גוזלים שורדים.‬
‫ההורים עובדים קשה‬
‫כדי להשאיר את כל צאצאיהם בחיים.‬
‫- רכס דראקנסברג‬ ‫דרום אפריקה -‬
‫החיפוש אחר מזון הוא מאבק תמידי‬ ‫עבור כל העופות הדורסים.‬
‫אך נראה שחלקם עושים זאת ללא מאמץ.‬
‫נשרים משתמשים בתרמיקות,‬
‫עמודים של אוויר חם,‬
‫כדי לצבור גובה.‬
‫כשהם מגיעים לגובה רם דיו,‬ ‫חלקם יכולים לדאות למרחק של יותר מ-150 ק"מ‬
‫ללא נפנוף אחד ויחיד בכנפיהם.‬
‫לאורך הדרך‬
‫הם משתמשים בראייה הטלסקופית שלהם‬ ‫כדי לחפש מזון.‬
‫נשרים הם אוכלי נבלות.‬
‫אכילת פגרים הוציאה להם שם רע,‬
‫אבל הם העופות הדורסים היחידים‬
‫שאינם הורגים לעולם.‬
‫והם ממלאים תפקיד חיוני‬ ‫כצוות הניקיון של הטבע.‬
‫הסצנה כאוטית למראית עין,‬
‫אבל יש כאן היררכיה.‬
‫תשעה מינים שונים של נשרים‬
‫חיים באפריקה הדרומית לבדה,‬
‫ולכל אחד יש תפקיד משלו.‬
‫הראשונים, במשקל בינוני,‬
‫נשרים לבני-גב.‬
‫הם מתאספים במספרים גדולים‬ ‫ואוכלים את רוב חלקי הפגר,‬
‫את האיברים הפנימיים ואת הבשר.‬
‫אחריהם מגיעים העופות במשקל כבד.‬
‫במשקל של יותר משבעה ק"ג,‬
‫עוזניות הנגב‬ ‫הן אחד ממיני הדורסים הגדולים באפריקה.‬
‫כשהן מגיעות,‬
‫כולם מפנים להן מקום.‬
‫הן קורעות את העור והגידים במקוריהן החזקים‬
‫ופותחות חלקים חדשים של הפגר‬
‫לאחרונים בתור.‬
‫משקל הנוצה.‬
‫הנשרים אפורי-הכיפה נשארים בשוליים,‬
‫גונבים שאריות כשמזדמנת להם שעת כושר,‬
‫ומחכים בסבלנות לתורם.‬
‫לאחר שכל השאר סיימו,‬
‫המקורים הקטנים שלהם‬ ‫מנקים את שיירי הבשר מהעצמות.‬
‫הנשרים עושים את העבודה המלוכלכת‬ ‫ששומרת על ניקיון הכוכב שלנו.‬
‫מיצי הקיבה שלהם חומציים כמו סוללת רכב‬
‫ומשמידים את כל החיידקים והווירוסים במזונם.‬
‫והם גוזלים מחרקים מפיצי מחלות‬
‫מקום להתרבות בו.‬
‫אנחנו זקוקים לנשרים,‬
‫אבל מספריהם צוללים.‬
‫בתוך 15 שנים בלבד‬
‫נהרגו 97 אחוזים מהנשרים בהודו.‬
‫הם הורעלו מאכילת פגרי פרות‬
‫שטופלו בתרופה בשם דיקלופנק.‬
‫כשכלבי בר תפסו את מקומם כאוכלי נבלות,‬
‫התוצאה הייתה עלייה‬ ‫בשיעורי הכלבת, השחפת והאנתרקס.‬
‫דורסים אחרים סבלו מגורל דומה.‬
‫בשנות ה-50 של המאה הקודמת‬ ‫די-די-טי היה חומר הדברה נפוץ.‬
‫אבל הייתה לו השפעה הרסנית‬ ‫על ביצי העיטם לבן-הראש,‬
‫והמין האיקוני הזה כמעט נכחד.‬
‫ברגע שאנשים הבינו את השפעת החומר,‬
‫השימוש בדי-די-טי נאסר.‬
‫בתוך 50 שנה‬
‫גדלה אוכלוסיית העיטמים לבני-הראש פי שבעה.‬
‫עופות דורסים רבים עדיין נמצאים בסכנה.‬
‫הם נתפסים כאיום על חיות משק וחיות בר,‬
‫ולכן הם נרדפים.‬
‫וכאשר בתי הגידול שלהם נהרסים,‬
‫הם מאבדים מזון ומחסה.‬
‫אבל יש גם כאלה‬ ‫שמזלם שפר עליהם בעולם המודרני.‬
‫- לונדון‬ ‫בריטניה -‬
‫אולי זה נראה‬ ‫כמו המקום האחרון שבו עוף דורס ישגשג…‬
‫אבל למי שיודע להסתגל,‬
‫זה עולם שלם של הזדמנויות.‬
‫בליבה של העיר,‬
‫הארובות המפורסמות של תחנת הכוח באטרסי‬
‫מתנשאות לגובה של יותר מ-90 מטרים.‬
‫זהו ביתם של זוג בזים נודדים.‬
‫דופנות הבטון משמשות תחליף לצוקים.‬
‫לחיים בעיר יש יתרונות.‬
‫מאחר שיש כאן אור רב כל כך,‬
‫הבזים הנודדים יכולים לצוד בלילה.‬
‫הזוג מתפצל כדי לכסות עוד שטח.‬
‫הנקבה היא הגדולה מבין השניים,‬
‫והיא מנוסה יותר בציד לילי.‬
‫הראייה שלה חדה פי שניים משלנו,‬
‫הודות לעיניה הגדולות‬
‫הנוגעות בדופן הפנימית של הגולגולת שלה.‬
‫היא מנענעת את ראשה מעלה ומטה‬ ‫ומתבייתת על המטרה שלה.‬
‫אבל מרדף אחרי יונים בעיר‬
‫אינו חף מסכנות.‬
‫הבניינים הרבים הופכים את הצלילה למסוכנת.‬
‫לכן הבזים הנודדים‬ ‫נאלצים לצוד בעיר בדרך הקשה.‬
‫מרדף בגובה שווה…‬
‫שבו יחסי הכוחות‬ ‫בין הטורף לטרפו מאוזנים יותר.‬
‫אבל אפילו כשהם אינם יכולים לצלול,‬
‫אפילו בלילה…‬
‫הציידים המחוננים האלה‬ ‫מאבדים את טרפם רק לעיתים נדירות.‬
‫בזים נודדים התפשטו לערים ברחבי העולם,‬
‫מניו יורק ועד לסידני.‬
‫ובכל עונת רבייה מספרם הולך וגדל.‬
‫בקן העיטמים לבני-הראש,‬
‫הגוזלים עברו דרך ארוכה.‬
‫כל השלושה.‬
‫כולם התחזקו.‬
‫וסוף סוף פיתחו את נוצות התעופה שלהם.‬
‫הישרדותם של הגוזלים‬ ‫היא עדות למסירותם של אבא ואימא.‬
‫הם עבדו ללא לאות במשך חצי שנה.‬
‫אבל עכשיו הם מביאים פחות מזון…‬
‫ורומזים לעיטמים הצעירים‬
‫שהגיע הזמן לעזוב את הקן.‬
‫אומנות התעופה דורשת תרגול.‬
‫והתנאים חייבים להתאים.‬
‫ברגע שמזג האוויר מתבהר, הם נחושים מתמיד.‬
‫אבל העולם שבחוץ חדש ומבלבל.‬
‫ציפורים אחרות מפגינות עוינות כלפי טורפים.‬
‫מפחיד להתרחק מהמשפחה.‬
‫ולוקח זמן‬
‫לצבור ביטחון עצמי.‬
‫זו רק תחילתו של המסע הארוך לבגרות.‬
‫למרבה המזל,‬
‫אימא ואבא ישגיחו עליהם לזמן מה.‬
‫עופות דורסים אינם רוצחים מלידה.‬
‫הם צריכים זמן כדי לשכלל את כישוריהם.‬
‫במשך שלושה חודשים קיבלו גוזלי הלבלרים‬ ‫את כל הדרוש להם מהוריהם.‬
‫עכשיו עליהם להתחיל להסתדר בכוחות עצמם.‬
‫גוזל אחד מוביל את המתקפה.‬
‫כשאחיו בא בעקבותיו,‬
‫הציד מתחיל.‬
‫מציאת טרף דורשת ראייה חדה‬
‫והרבה הליכה.‬
‫תפיסת הטרף היא לא משימה קלה.‬
‫הצלחה סוף סוף.‬
‫אבל לטאה קטנה היא בקושי חטיף.‬
‫למרבה המזל, אימא מטפלת בזה.‬
‫היא תמשיך להאכיל את צאצאיה‬ ‫במשך חודשיים נוספים…‬
‫בשעה שהצעירים המגושמים‬
‫ילמדו להיות מתנקשים קטלניים,‬
‫בדיוק כמו אימא.‬
‫הורים מסורים כל כך‬ ‫הם מחזה נדיר בעולם הציפורים.‬
‫עופות דורסים‬ ‫מקדישים חלק גדול מחייהם לגידול צאצאיהם.‬
‫הם מספקים להם הגנה‬
‫ומזון שנקנה בדי עמל,‬
‫כדי להבטיח שיום אחד‬
‫הגוזלים שלהם יוכלו‬
‫לשרוד בכוחות עצמם.‬
‫- נהר המיסיסיפי העליון‬ ‫ארצות הברית -‬
‫שלהי הסתיו.‬
‫מאות עיטמים לבני-ראש הגיעו ממרחקים…‬
‫כדי לצוד עופות מים נודדים.‬
‫עיטמים צעירים צריכים לחזק את כוחם.‬
‫הם לא יקבלו עוד ארוחות חינם מאימא ואבא…‬
‫אז עליהם לצפות וללמוד.‬
‫כשהוא דואה על גבי הרוח,‬
‫עיטם בוגר בוחר בקפידה את רגע המתקפה.‬
‫האגמיות ממהרות להסתתר…‬
‫אבל אינן יכולות להישאר מתחת למים לזמן רב.‬
‫קשה לתפוס טרף.‬
‫קשה עוד יותר לשמור עליו.‬
‫עדיף לוותר מאשר להסתכן בקרב.‬
‫הגיע הזמן ליישם את מה שראה.‬
‫הסוד הוא להפתיע אחת מהן.‬
‫אבל זה לא קל כל כך.‬
‫כל ניסיון תפיסה כושל…‬
‫כל אגמייה שמצליחה לברוח…‬
‫מלמדים אותו לשפר את התזמון‬
‫ואת זווית ההתקפה.‬
‫סוף סוף.‬
‫אבל הוא מרוכז מדי בהתרחקות מהמקום…‬
‫ושומט את הטרף.‬
‫ועכשיו…‬
‫יש לו תחרות.‬
‫הצעיר נחוש לקחת בחזרה את שללו.‬
‫אבל זה פשוט לא היום שלו.‬
‫והימים הולכים ואוזלים.‬
‫כשהטמפרטורה יורדת,‬
‫עיטמים צריכים יותר אנרגיה כדי להתחמם.‬
‫אך הוא טרם נחל הצלחה בציד.‬
‫פחות ממחצית העיטמים הצעירים‬ ‫שורדים בחורף הראשון שלהם.‬
‫זה עכשיו או לעולם לא.‬
‫והפעם…‬
‫הוא לא מרפה.‬
‫לפני חודשים ספורים בלבד‬
‫הגיחו העיטמים הצעירים הללו לאוויר העולם‬ ‫כגוזלים חסרי ישע.‬
‫הודות לאינסטינקט ההרג שלהם‬ ‫ולמסירות המדהימה של הוריהם,‬
‫הם הפכו לעופות דורסים מן המניין.‬
‫הם יפתחו את הראש הלבן‬ ‫האופייני לבני מינם רק בגיל חמש.‬
‫רק אז הם יהיו מוכנים להקים משפחה משלהם…‬
‫ולהעביר את כישוריהם…‬
‫לדור הבא.‬