DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Příslušníci stejné čeledi.
Chytří.
Citliví.
Čím více poznáváme své divoké příbuzné…
tím více zjišťujeme,
jak výjimeční jsou.
Lidoopi nejen mistrně zvládají hru o přežití,
ale i předefinovali to, jak se hraje.
LIDOOPI
Džungle.
Rodiště čeledi lidoopů…
a doména dnes volně žijících lidoopů.
A kde se tento chlapeček,
které má necelé dva roky,
učí přežít.
Je to šimpanz,
náš nejbližší zvířecí příbuzný.
Co objeví v následujících měsících,
ho ovlivní nadosmrti.
Díky životu ve společenství více než 150 šimpanzů
se ostatních zvířat obávat nemusí.
Největší hrozbou jim je vlastní druh.
Stejně jako my
mají šimpanzi různé osobnosti.
Potřebuje vědět, komu může důvěřovat.
Mámini přátelé jsou laskaví a nápomocní.
A s pár staršími je dobrá zábava.
Nejvíce si musí dávat na dospělé samce.
Tihle dva starší jsou neustále spolu
a jsou k němu vždycky hodní.
Ale tenhle
je tyran.
Snaží se získat postavení…
pomocí zastrašovací kampaně.
Pro šimpanze
je násilí součástí života.
Ale v těch mocenských bojích jde o víc než jen o barbarství.
A mládě za chvíli zažije pozoruhodnou věc.
Ani jeden ze starších samců není tak velký jako ten hrubián.
Nicméně přes to
se odmítají podřídit.
Hrubián je příliš silný, tak se první samec stahuje,
ale jeho kamarád se přiřítí.
A vrací se i ten první.
Hrubián nedokáže přemoci oba.
Načase zmizet, dokud to jde.
Jeden z nich je zraněný.
Ale nebude trpět sám.
V tomto zvířecím společenství…
nemusíte být největší nebo nejagresivnější.
Potřebujete přátele.
Čím více, tím lépe.
Ale způsob získání
závisí na vaší osobnosti.
Mládě si musí najít vlastní způsob,
jak se stát úspěšným členem opičí rodiny.
Rodiny, skládající se z těch nejsofistikovanějších zvířat světa.
Máme tady hominidy.
Šimpanze,
bonoby,
tři druhy orangutanů…
dva druhy goril
a jeden druh člověka.
Všichni sdílíme několik unikátních rysů.
Díky speciálnímu ramennímu kloubu
se dokážeme pověsit za paže
a dosáhnout na ovoce na koncích větví.
A dokážeme se zhoupnout.
Nedokážou to žádné jiné opice v Africe nebo Asii.
Ocas při zhoupnutí se nepomáhá,
tak ho opice nemají.
Skutečnými mistry jsou v tomto ohledu
giboni.
V džunglích Asie
žije alespoň 18 druhů opic,
které řadíme mezi „gibonovité“.
Vzrůstem podobní opici,
ale velmi hbití.
Lidoopi mají mozky a těla větší než většina opic.
A v případě velikosti hominidů
jde o úplně jinou ligu…
což může být trošku problém.
SEPILOK MALAJSIE
Orangutani jsou největšími na stromech žijícími zvířaty.
Dospělý samec váží asi 77 kilo,
což je váha dospělého člověka.
Představte si, jak to dělá váš otec.
Tento mladý orangutan stále piluje svoji techniku lezení.
Vyvíjeli se vedle tygrů.
Vyvinuli jedinečný způsob,
jak se udržet nad zemí.
Skok o tyči vyžaduje minimum námahy
a neskutečně pomáhá těmto těžkým vahám.
Ale slézání obrů džungle
je namáhavější
a mnohem riskantnější.
Tyto stromy jsou vyšší
než 20patrová budova.
A nejchutnější ovoce bývá často
až nahoře v koruně stromů.
Dokonce i orangutani chybují.
Mnoho z nich má vyléčené zlomeniny
jako vzpomínku na staré pády.
Ale orangutani jsou tvorové učenliví.
Nejenomže si pamatují,
kde najdou nejchutnější potravu…
vytváří si trojrozměrné mentální mapy toho,
jak se na místo dostat.
Inteligence mění všechno.
A když se spojí s týmovou spoluprací,
výsledky jsou impozantní.
Matka s mládětem následují skupinu šimpanzích samců.
Hledají jídlo.
Ale není to normální výlet za potravou.
Šimpanzi mají chuť na maso.
Obsahuje živiny, které se nenachází v jejich běžné vegetariánské stravě.
Matka s mládětem doufají, že se podělí.
Guerézy červené se obtížně chytají.
Ale když spolupracují,
mají šimpanzi větší šanci uspět.
Tito dva jsou blokaři.
Přemisťují se tak, aby blokovali únikové cesty.
Další se chystá nastražit léčku.
Teď se do toho může pustit naháněč.
Tato pozoruhodná týmová spolupráce
vede k 80% úspěšnosti.
Mnohem víc než u kočkovitých šelem.
Ale tito šimpanzi jsou tak efektivní lovci,
že místní opičí populaci zdecimovali.
Lidé nejsou jedinými lidoopy,
schopnými výstřelků.
Když je maso tak těžko k sehnání, je o to vzácnější.
Když ho nemáte, musíte o něj žebrat.
A musíte to dělat zdvořile.
Maso je více než potrava.
Je to sociální měna.
Stát se dobrým lovcem je další způsob, jak postoupit na sociálním žebříčku.
Úspěšnost mladých samců lidoopů
často souvisí se schopností zaopatření.
KHAO YAI THAJSKO
Giboni lar.
Jako mnoho z nás žijí v párech.
Každý den si vzájemně svou lásku zpívají.
Ale jak dobře víme,
vztahy mohou být
komplikované.
A tmavý čtyřletý mladík…
a jeho blonďatý starší bratr.
Nedávno přišli o tátu.
Kvůli němu.
V mnoha zvířecích rodinách
noví nevlastní otcové zanedbávají, šikanují
a dokonce zabíjejí existující mladé.
Upřednostňují vychování vlastních potomků.
Ale právě teď tito sourozenci potřebují pomoc.
Nevlastní otec je jedinou záchranou.
V tomto ročním období
je ovoce jen na pár stromech.
V dosahu je jen jeden.
Na okraji jejich území
hned vedle nepřátel.
Rodina se přibližuje opatrně.
Samec ze sousední skupiny.
Blokuje jim cestu.
Nevlastní táta se snaží nepřítele zastrašit voláním.
Ale jeho soused neustupuje.
Nevlastní táta útočí.
Nepřítel panikaří.
Nevlastní táta se blíží.
Podstupuje poslední zoufalý útok.
Nevlastní otec zajistil životně důležitou potravu…
pro svou novou rodinu.
Nakonec asi nebude tak zlý.
Giboni překvapují svou něhou vůči nevlastním dětem.
Kdo ví? Jednou možná bude potřebovat jejich podporu zase on.
Oplatí se myslet i na budoucnost.
Většina lidoopů žije přibližně čtyřicet let.
Jejich rodinný život se může zkomplikovat.
Především pro ty největší.
Gorila horská.
Šedohřbetý samec
je hlavou své rodiny.
Ale jaké.
Čtyři ženy…
tři puberťáci…
dvě nemluvňata…
a protivný děda.
Otec je 200 kilogramový pořízek…
vyzbrojený obrovskými špičáky.
Přesto je to překvapivě něžný obr,
témě 100% vegetarián.
V tomto lese je to snadná volba.
Kdykoli jste hladoví,
stačí se natáhnout.
Jako byste žili v salátové míse.
Ale pokud jíte tolik zeleniny,
na její strávení potřebujete čas.
Horské gorily stráví minimálně třetinu dne odpočinkem.
Nebo se o to snaží.
Mouchy jsou obtíž…
a děti jsou ještě horší.
Navzdory své vizáži drsňáka…
je táta dobrák od srdce.
Ale sem tam
musí bojovat za ty,
které miluje.
A tehdy na velikosti
skutečně záleží.
Soupeř
a jeho tlupa.
Otec může hodně ztratit.
Mohou mu ukrást ženy,
zabít děti.
Boj ho může stát dokonce i život.
Občas stačí demonstrace síly
k zastrašení nepřátel.
Otec se je snaží zahnat.
Ale soupeř má pomoc.
Celou svoji rodinu.
Soupeř útočí.
Otec si nemůže dovolit ani náznak slabosti.
Soupeř se stahuje.
Otec se může vrátit
k rodinnému životu, který miluje.
Láskou, která se nejlépe
vyjádří dotekem.
Pročesávání kožichů je lepidlem,
které společenství lidoopů drží pohromadě.
Dá se směnit za přátelství
a laskavosti.
Prováděné s velkou péčí a pozorností…
vyvolává zával hormonů pohody.
Lidoopi po nich touží
a vytváří tak kamarádství.
Takže je překvapivé, že jeden lidoop
tráví většinu života o samotě.
GUNUNG PALUNG INDONÉSIE
Orangutan bornejský.
Pouze zcela vyspělí samci
mají tyto lícní valy.
Má se za to, že pomáhají směřovat
dlouhá volání.
Oslovuje další orangutany
roztroušené po lese.
Někteří vědci se domnívají, že kdysi orangutani žili pospolu jako gorily.
Samci s těmito lícními valy
stáří skupinu samic podobně jako šedohřbetí gorilí samci.
Pak se asi před čtyřmi miliony let
se změnilo klima.
Na stromech už každoročně nerostlo ovoce.
Mnoho zvířat čelilo hladovění.
Rodiny orangutanů se rozdělily, aby našly dost potravy
a rozprostřely se.
Teď žijí osamoceně.
I když ne tak docela.
Toto mládě je staré jeden měsíc.
S matkou zůstane po osm let.
Nejdelší dětství mezi lidoopy.
Vyjma nás.
Trvá dost dlouho naučit se všechna tajemství přežití.
Které květiny je vhodné sežrat.
Jak dostat termity ze shnilého dřeva.
Kde najít ovoce plodící stromy, když nastanou těžké časy.
Volání samce je bez odpovědi.
Může trvat dny, i týdny,
než potká dalšího orangutana.
Nikdo přesně neví, jak se cítí.
Ale možná jednou za čas
se někde z hlubin jeho DNA ozve
touha po doteku společníka.
Jsou ovšem období,
kdy si i nejspolečenštější lidoopi
zvolí samotu.
Dnes mají matka s mládětem
trošku klidu a míru
blízko hranice jejich teritoria.
Daleko od stresu
šimpanzí společnosti.
Hraniční hlídka.
Samci ze sousední skupiny.
Výstraha.
Ticho.
Mají za úkol
ovládnout pár ovocných stromů.
A aby toho dosáhli, budou klidně zabíjet.
Neušetří ani nemluvňata.
Matka ví, že něco není v pořádku.
Nejlepší je zůstat zticha.
To bylo o chlup.
Válka je součástí životu šimpanzů
stejně jako těch našich.
Ale ne všichni naši nejbližší příbuzní jsou tak násilní.
Hned za řekou Kongo žije další opice,
která s námi sdílí téměř 99% naší DNA:
WAMBA DEMOKRATICKÁ REPUBLIKA KONGO
Stejně jako šimpanzi
bonobové žijí ve velkých společenstvech.
Samci bonobů demonstrací síly
zastrašují ostatní.
Tenhle chlapík vážně nemá zábrany.
A samice toho mají dost.
Mezi bonoby
vytváří nejsilnější aliance.
A to jim dává moc.
Na rozdíl o šimpanzích samic
jim samci nedominují.
Toto mládě bonoba
bude před hrubiány ochráněno svou mámou.
A válku pravděpodobně nezažije.
Setkání tlup bonobů
jsou téměř vždy poklidná.
Od šimpanzů se tak liší.
A nikdo přesně neví proč.
Jak bude toto mládě růst,
bude čelit hrozbám, se kterými si mladí bonobové lámat hlavu nemusí.
Ale skutečně lidoopím způsobem dělá, co může.
Kdo ví?
Třeba to je začátek krásného přátelství, které přetrvá desetiletí.
Ale budoucnost jejich
a celé jejich rodiny
je v rukou
nejmocnějšího lidoopa ze všech.
Naše divoké bratrance zabíjíme.
Vězníme je.
Ničíme jejich domovy.
Přesto i tváří v tvář takové nepřízni
nás lidoopi dokáží ohromit.
Izolovaný ostrůvek lesa obklopený lidskými obydlími,
je stěží veliký jako pár fotbalových hřišť.
Je to domov naprosto unikátní skupiny šimpanzů.
Téměř každý den se musí vydat do našeho světa.
Můžeme si jen představovat,
jak šimpanzi náš svět vnímají.
K opatrnosti mají dobré důvody.
Ale skrývají se tam velké odměny.
Vyšlechtěné ovoce obsahující tolik cukru,
že jim musí chutnat jako mana.
Tito šimpanzi se naučili před lidmi skrývat
a maximálně tohoto měnícího se nového světa využít.
Oplodí palmy olejné.
Nejlepší je jádro, plné proteinů a kalorií.
Má to jen jeden háček.
Je obklopeno tvrdou skořápkou.
Dostat se k němu chce kapku vynalézavosti.
Louskání ořechů nám může připadat snadné,
ale v chování zvířat
je to revoluce.
Což lidoopy umisťuje na špičku
exkluzivního klubu uživatelů nástrojů.
Lidoopi dělají hnízda.
Deštníky.
Sondy.
Dokonce oštěpy.
Tahle skupina v Bossou je výjimečná.
Vyvinuli více než jeden nástroj k využívání našich plodin.
Velmi podobné kladivu a kovadlině
vyvinuli toto.
Paličku.
Používají ji k rozmačkání palmových jader, aby se dala snáze jíst.
Chování jedinečné pro tuto komunitu.
Naučili se dokonce deaktivovat pytlácké pasti,
které způsobují obrovskou újmu jiným populacím šimpanzů.
Přes tyto obrovské úspěchy
se jejich populace zmenšuje.
V Bossou je již jen sedm šimpanzů.
Mladík, jediný v celé skupině,
kterému zoufale chybí kamarádi.
Pascal Goumi je místní,
ale není hrozbou.
Jako terénní výzkumník
zná tyto šimpanze od narození.
Je fér říci,
že se z nich stali přátelé.
Přátelství je pro úspěch lidoopů klíčové,
může překonat i hranice mezi druhy.
Ale planetu teď ovládli lidé.
Našim příbuzným, lidoopům, jsme ponechali málo místo.
A zapomněli jsme na svou povinnost pečovat o ostatní.
Koneckonců je to i naše rodina.
Překlad titulků: Kateřina Marko