EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
De er det tætteste, vi har på rumvæsener på planeten Jorden.
Intet under, at cephalopod-familien har fanget vores fantasi.
Med deres fremmede udseende
følger en forbløffende intelligens,
uafhængighed
og opfindsomhed.
Og der er stadig så meget at lære
om de sjældent sete legender fra dybet.
Dyr, der virkelig er særere end fiktion.
BLÆKSPRUTTER
Næringsrigt vand gør dette til et af de mest produktive have på planeten.
Et perfekt sted for nyt liv at begynde.
DYBDE 25 METER - VANDTEMPERATUR FEM GRADER
Skjult under bølgerne…
…i en hemmelig verden…
…100.000 dyrebare æg.
Hvert af dem på størrelse med et riskorn.
I seks måneder er de blevet passet omsorgsfuldt
af mor.
En kæmpestillehavsblæksprutte.
Hendes krop
er deres fæstning.
Hun holder vandet i gang
for at forhindre, at alger kvæler hendes unger.
Inde i hvert æg
er en lille kopi af et næsten umuligt væsen.
Otte arme…
…tre hjerter
og blåt blod.
Med tiden vokser de sig 250.000 gange tungere
og bliver nogle af havets mest snu rovdyr.
Men meget få når så langt.
Det er tid til at forlade den trygge vuggestue.
Med en sidste udånding fra mor…
…bliver ungen smidt ud i havstrømmene.
Hun ser aldrig sin mor igen.
Helt alene
på havets nåde.
Hvis hun overlever,
overtager hun pladsen
i en af de mest utrolige dyrefamilier på Jorden.
De findes i alle have.
Der er over 800 arter blæksprutter,
loligoblæksprutter
og sepiablæksprutter.
De kaldes cephalopoder…
…hvilket betyder "hovedfod"
takket være deres sære anatomi
med lemmer, der vokser ud af deres ansigter.
Men de tidligste cephalopoder så mere sådan ud.
En nautilus.
Den ligner sin bløddyrslægtning,
sneglen.
Den har ikke forandret sig i en halv milliard år…
…mens andre udviklede sig på de mest ekstraordinære måder.
De mistede deres skaller
og blev mere fleksible, smidige
og i stand til at udforske steder, som før var uden for rækkevidde.
Deres flydende form er endda i stand til at overleve trykket i dybet.
Men uden en skal som beskyttelse
blev cephalopoder bløde mål.
Så de fandt på en række næsten overnaturlige evner,
som beskytter dem…
…livsvigtige i et hav fyldt med rovdyr.
KAPHALVØEN, SYDAFRIKA
DYBDE FEM METER - VANDTEMPERATUR 15 GRADER
Havet kan være et skræmmende sted…
…hvis man er på størrelse med en tændstikæske.
Det lønner sig at holde lav profil.
Men en lille sepiablæksprutte kan ikke gemme sig for evigt.
Et højt stofskifte betyder, at han altid er sulten.
Hans yndlingsmad lever på lavt vand,
kun 20 meter væk.
Men når man er så lille, er det en stor rejse…
…fyldt med fare.
Han svømmer ret godt,
men fisk er hurtigere…
…og har et skarpt syn.
Men at falde ind er cephalopodens speciale.
Den snu sepiablæksprutte
går et skridt videre med sin forklædning.
Særlige muskler i hans hud
frembringer tusindvis af stikkende udvækster, tuberkler…
…så han ligner tang.
Det virker vist.
Det er ikke det eneste sæt tøj i hans kollektion.
På en brøkdel af et sekund kan han forklæde sig som hvad som helst.
Snegl…
…koral…
…eller sten.
Cephalopoders utrolige evne til at skifte farve
skyldes deres kromatoforer.
Millioner af pixelagtige celler fyldt med pigmenter
udvider sig og trækker sig sammen som balloner…
…og skaber hurtige farveskift.
Perfekt til at falde ind med baggrunden på en brøkdel af et sekund.
Cephalopoder gør kamæleoner til skamme
med den mest sofistikerede camouflage af alle dyr.
Denne forklædning er normalt nok til at beskytte en sepiablæksprutte.
Men når alt andet fejler…
En røgskærm.
Slimfyldte blækkugler
kopierer hans form og størrelse.
Når lokkefuglene er på plads, flygter han.
I modsætning til blæksprutter
har sepiablæksprutter en indre skal.
En indbygget opdriftshjælp,
som gør dem til overlegne svømmere.
Alligevel har han, efter den lange, begivenhedsrige rejse,
oparbejdet lidt af en appetit.
De kan skifte form…
…sprøjte blæk
og få nye lemmer til at vokse ud.
Cephalopoders superkræfter hjælper dem med at overleve i farligt farvand.
I Canada, en succeshistorie
over for overvældende odds.
Kæmpestillehavsblæksprutten er nu et år gammel…
…og allerede 2.000 gange større.
Den skal stadig vokse meget mere.
Kun en ud af 30.000 overlever til voksenlivet.
For at nå dertil
må hun bruge sit usædvanlige syn.
Hvert blæksprutteøje
har et større synsfelt, end vi har med to.
Og når hun bruger begge øjne…
…slipper intet fra hende.
Uden et begrænsende, fast kranie
bevæger hendes øjne sig uafhængigt,
så hun kan se frem og tilbage samtidig
og har et næsten 360 graders synsfelt.
Sådan scanner hun efter føde…
…og holder øje med fare.
Som alle blæksprutter er hun næsten ren protein.
Så alle vil have en bid.
Hun er stor nok nu til at overleve stenfiskeangreb.
Men der er altid et større rovdyr, som leder efter et måltid.
Hun skal være på vagt.
Uden forældre til beskyttelse
må unge blæksprutter afveje den medfødte nysgerrighed forsigtigt.
Og i et hav i konstant forandring skal de lære hurtigt.
BRASILIEN
Når tidevandet vender,
bevæger rovdyr sig ind
på jagt efter bytte i det faldende hav.
DYBDE NUL-EN METER VANDTEMPERATUR 26-45 GRADER
Strandet i et vandhul…
…ligger en ni måneder gammel brasiliansk revblæksprutte.
Afskåret fra det tilbagetrækkende hav
overlever hun ikke længe her.
Men den opfindsomme unge blæksprutte er ikke færdig endnu.
Over vandet
er det øjeblikket,
en hær af Sally Lightfoot-krabber har ventet på.
Lavvande er deres chance for at finde føde på stenene.
Først virker de fast besluttede på at holde sig tørre.
De springer ti gange deres kropslængde fra sten til sten.
Men hvis der er for langt, må de springe i.
Det var ikke rent held, men et nøje planlagt baghold.
Den unge blæksprutte har lært, at dette er krabbernes motorvej.
Hendes utrolige evne til at lægge strategier…
…kommer fra en usædvanlig hjerne,
fordelt i hendes krop,
med to tredjedele af neuronerne i hendes lemmer.
Hun er selvlært og ved, hvornår hun skal vente
og angribe.
Hun lammer den ved at indsprøjte giftigt spyt med sit skjulte næb
og venter på, at fordøjelsesenzymer opløser indvoldene.
En nærende krabbe-shake.
Men hun skal have fem hver dag for at vokse,
og hun arbejder mod uret.
Middagssolen gør tidevandsbassinet mindre…
…og hun risikerer at blive fanget.
Og når hun ånder gennem fugtige gæller,
vil hun kvæles uden vand.
Tidevandet stiger først om flere timer.
Men hun har udviklet en smart løsning.
I et hul bag hovedet opbevarer hun vand, så hun kan ånde.
Nok til at klare sig et par minutter mere.
Hun har brug for den tid til at gøre det utænkelige.
Hun kravler på land.
Hun må bevæge sig hurtigt, før hun tørrer ud.
Hendes flydende krop er ikke længere vægtløs.
Hendes organer er i fare for at svigte.
At finde et nyt vandhul er en risikabel strategi.
Men med snedighed og overvejelse bliver hun ikke fanget.
Svære udfordringer gør cephalopoder mere opfindsomme.
Kun sand og ingen gemmesteder.
INDONESIEN
DYBDE FEM METER - VANDTEMPERATUR 28 GRADER
Kuglefisk på jagt.
For at overleve her
har blæksprutter fundet på nogle af de særeste strategier på planeten.
Wunderpus forvirrer rovdyr ved at opføre sig underligt.
Den blåringede blæksprutte sprøjter sin dødelige gift.
Andre er mere innovative.
Venede blæksprutter fortryder vist, at de smed skallen
for mange millioner år siden.
Når den skal have en ny rustning,
er pasformen meget vigtig.
Perfekt beskyttelse mod kuglefisk.
De finder et hus
og bærer det med sig overalt.
Ikke dårligt for et bløddyr.
Blæksprutter,
nogle af de skarpeste hjerner i havet
og de dygtigste værktøjsbrugere af hvirvelløse dyr.
Man tror endda, at de drømmer.
Når sådan en intelligens kombineres med stor størrelse,
opstår der noget bemærkelsesværdigt.
DYBDE 25 METER - VANDTEMPERATUR FEM GRADER
Et spor af ødelæggelse,
der fører til en kraken
på højdepunktet af sin styrke.
Som et af planetens hurtigst voksende dyr
skal hun have 20.000 kalorier om dagen.
Så hun tilbringer meget tid på jagt.
Nu er den så tung som et menneske.
Den treårige kæmpestillehavsblæksprutte
er et fysiologisk fænomen.
Hun har tykt blåt blod,
som pumpes rundt i kroppen af hendes tre hjerter.
Svømning er anstrengende.
Hun sparer på energien og går.
Otte muskuløse arme, fem meter på tværs.
Kraftfulde nok til at rive menneskekød.
Hendes arme ser gennem berøring.
To tusind sugekopper føler sig frem
og smager på vejen.
Hvert måltid fører hende et skridt tættere på det endelige mål.
At føre gener videre til næste generation.
Ved at tage på i vægt, før hun parrer sig,
sikrer hun, at parringen bliver vellykket.
Så hun renser sine våben for at forbedre deres smagssans,
følesans
og greb.
En hurtig skrubning…
…og så er hun på jagt igen.
For de fleste dyr
er det en fælde.
Men hun er klogere.
Og ude i det åbne
går jagten lettere.
Det er hendes sidste drab.
Hendes sidste tur som enlig morder.
De fleste cephalopoder får kun én chance for at parre sig.
Så de må være klar til at gøre, hvad der skal til.
SYDAUSTRALIEN
Hver vinter bliver denne stille bugt til en travl cephalopode-by.
DYBDE FEM METER - VANDTEMPERATUR 12 GRADER
250.000 kæmpe sepiablæksprutter,
alle desperate efter en partner.
Denne han kom for sent til festen.
Hannerne kan blive en meter lange.
Men han er kun 30 centimeter lang
og bliver let slået af de store drenge.
De bevogter allerede hunnerne,
som er i undertal, 11 til én.
Det er ikke let for en nybegynder at slå til.
Kæmpernes kalejdoskopiske hud
og store arme
signalerer deres maskulinitet.
Den lille fyr kan ikke konkurrere.
Når to kæmper matcher hinanden…
…distraherer de med blæk og forvirrer angriberen.
Ar efter kamp.
En påmindelse om, at de risikerer alt.
Parringsdriften er overvældende.
Den nyankomne ser sin chance.
To store hanner er så fokuserede på kampen,
at de har efterladt en hun ubevogtet.
Han sniger sig hen.
Sepiablæksprutter parrer sig ansigt til ansigt.
Han prøver at komme i position.
Men nu er kæmpen tilbage.
Det er for risikabelt.
Han går undercover.
Han gemmer sine store arme, som afslører hans køn.
Han ser en anden hun, som holdes fanget under en kæmpe,
og finpudser sin forklædning.
Han skjuler sine farver for at ligne en plettet hun.
I fuld forklædning…
…sniger den nye sig hen…
…og parrer sig…
…lige for næsen af kæmpen.
Han beviser, at hjernen er så tiltrækkende som styrke.
Den nye lader sig rive med og smider sin forklædning.
Legen er slut.
Dette forbløffende bedrag
udgør en tredjedel af vellykkede parringer.
Den lille sepiablæksprutte er færdig.
Men for mange cephalopoder
er parringen kun starten på kampen for at formere sig.
ØSTKAPPEN, SYDAFRIKA
DYBDE 30 METER - VANDTEMPERATUR 10 GRADER
Rovdyr samles.
Korthalede pilrokker…
…sydafrikanske pelssæler…
…og sandtigerhajer…
…er alle kommet af én grund.
Det årlige festmåltid.
En eskadrille kap-logiloblæksprutter.
I modsætning til ensomme blæksprutter
bevæger de sig i store stimer…
…for at beskytte sig selv, mens de svømmer i det åbne hav.
Efter parringen
bliver hunnen bevogtet af en større han,
så hun ikke prøver at parre sig igen.
Hun skal lægge sine æg på sandbunden.
Men først
skal hun gennem rovdyr-barrikaden dernede.
Hendes bedste chance er at gemme sig i mængden.
Hun klarede det.
Hun lægger sine kapsler i massen, som allerede ligger der.
Millioner af æg på samme sted.
Imponerende reproduktion
og en fantastisk tilpasningsevne
har givet cephalopoder stor succes.
Selv i dag,
mens mange andre dyr er i tilbagegang, præsterer loligoblæksprutter,
sepiablæksprutter
og blæksprutter
ikke bare at overleve.
De trives.
Ude af syne
stiger de i antal
og udvider deres territorium.
Men når havtemperaturer og fiskemetoder forandrer sig,
er det uklart, hvad der venter fremtidens generationer.
Én ting er sikker.
De har alle en supermor, som ofrer sig for sine unger.
DYBDE 25 METER - VANDTEMPERATUR FEM GRADER
Nu er den fire år gammel.
Kæmpestillehavsblæksprutten er en sand overlever.
Hun har tilbragt livet alene,
forældreløs siden fødslen.
Men nu slår hendes tre hjerter for et enkelt formål.
Hendes sidste handling.
At passe sit afkom.
I næsten en fjerdedel af sit liv
gør hun intet andet.
Hun forlader ikke længere hulen,
spiser ikke længere,
men sulter sig for at give ungerne den bedste start.
De er hendes arv.
Uvidende om, at mor ofrede livet for dem,
er de små blæksprutter klar til at bevæge sig ud i verden
og lære os mere om disse fantastiske væsner.
Tekster af: Mila Tempels