‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫מי שמחפש מגוון יצורים משונים ומשעשעים…‬
‫ימצא את מבוקשו…‬
‫בקרב חיות הכיס.‬
‫היונקים החריגים…‬
‫עם הכיסים.‬
‫אומנם הם נראים קצת מוזרים…‬
‫אבל אל תמעיטו בערכם.‬
‫הודות לכוחות-על בלתי צפויים‬
‫ולכושר הסתגלות מדהים…‬
‫הם כבשו יבשת.‬
‫- חיות כיס -‬
‫העמקים האלה, הנמצאים בגובה רב,‬
‫הם ביתה של חיית כיס איקונית.‬
‫- האלפים האוסטרליים‬ ‫ויקטוריה -‬
‫הקנגורו האפור המזרחי.‬
‫היום קנגורו חדש מגיח לאוויר העולם.‬
‫כל גורי הקנגורו מתחילים באותה צורה.‬
‫מפותחים אך מעט יותר מעובר.‬
‫הוא עיוור, רגליו האחוריות בקושי צמחו,‬
‫אך עליו לטפס על קיר פרווה‬ ‫גבוה פי שישה מגובהו.‬
‫היעד שלו?‬
‫הכיס של אימא.‬
‫הכיס מעניק לקנגורו הצעיר חום,‬
‫מזון‬
‫והגנה.‬
‫עד שהוא מוכן לצאת.‬
‫נקפוץ חצי שנה קדימה.‬
‫גור הקנגורו האפור המזרחי‬ ‫רואה לראשונה את העולם.‬
‫ומגלה שהוא שייך לקבוצה.‬
‫ולא סתם קבוצה, אלא להקה.‬
‫אימא ועוד כמה נקבות,‬
‫שעל כולן שומר בקנאות הבוס.‬
‫זה אבא שלו.‬
‫הגור עומד לגלות את סוד הצלחתו של אביו.‬
‫יש לו הרבה שרירים,‬
‫והוא עושה הרבה שרירים.‬
‫טוען לכתר הגיע.‬
‫הוא יתחרה באבא על זכויות ההזדווגות.‬
‫זה מפגן של כוח…‬
‫שתן…‬
‫ו…‬
‫יש גם קצת גירודים.‬
‫שפת הגוף אומרת, "אני יכול להילחם בך.‬
‫אבל אתה לא רוצה שזה יקרה.‬
‫ממש לא".‬
‫נראה שזה עבד.‬
‫עד הפעם הבאה.‬
‫בבוא היום גם הגור ינסה‬
‫להיות מלך הקנגורואים.‬
‫אם הוא ישרוד עד אז.‬
‫העמק הזה הוא גם ביתה של להקת דינגואים.‬
‫והם מתמחים בתפיסת קנגורואים.‬
‫הדינגואים מהירים למדי,‬ ‫ויכולים להגיע למהירות של 40 קמ"ש.‬
‫אבל קנגורואים מגיעים למהירות של 65 קמ"ש!‬
‫הלהקה מחפשת קנגורואים שנותרו מאחור.‬
‫אבל הפעם לא שיחק להם המזל.‬
‫לעת עתה הגור יכול להירגע‬ ‫ולהישאר בכיס הבטוח של אימא.‬
‫זה רק קפל עור פשוט,‬
‫אבל הוא העניק לחיות הכיס יתרון‬
‫במשך מיליוני שנים.‬
‫חיות הכיס הופיעו לראשונה לצד הדינוזאורים,‬
‫ביבשת-על קדומה.‬
‫היום, ברוב המקומות,‬
‫יונקי שליה דוחקים את רגליהם.‬
‫אבל כמה מינים של אופוסום‬ ‫עדיין שורדים ביבשת אמריקה.‬
‫ובכללם מוניטו דל מונטה,‬
‫השריד האחרון מהמשפחה‬
‫שממנה התפתחו שלושה רבעים‬ ‫ממיני חיות הכיס הקיימים כיום.‬
‫לפי ההשערה, כאשר יבשת-העל התפרקה,‬
‫בן משפחה קרוב של המאובן החי הזה נסחף הרחק.‬
‫החיים המבודדים‬ ‫בשטח שהפך לאוסטרליה של ימינו,‬
‫עם תחרות מועטה בלבד מצד יונקים אחרים,‬
‫אפשרו לצאצאיו של האופוסום החלוץ הזה‬ ‫להתפרש על פני ארץ מלאה בהזדמנויות.‬
‫- קנגורו אדום -‬
‫במרוצת הזמן התפתחו 200 מינים שונים…‬
‫- קנגורו אפור -‬
‫- קנגוריל המושק -‬
‫…לכל אחד מהם יש שם מופלא…‬
‫- קנגורו חולדתי -‬
‫- וומבט -‬
‫…ואורח חיים ייחודי.‬
‫- וולבי הסלע -‬
‫- קווקה -‬
‫רובם ליליים…‬
‫- נמיית כיס נמרית -‬
‫- דונרט -‬
‫…אוכלי חרקים,‬
‫או צמחונים.‬
‫- קואלה -‬
‫אבל חלקם נעשו גדולים יותר,‬
‫נועזים יותר,‬
‫ופיתחו חיבה לבשר.‬
‫בסרטון זה מ-1936‬
‫מופיע זאב הכיס, הידוע גם בשם טיגריס טסמני,‬
‫שהיה בעבר טורף-העל באוסטרליה.‬
‫זהו התיעוד האחרון של המין הזה‬
‫לפני שהוא נכחד‬ ‫עקב צמיחת יישובים אנושיים וציד נרחב.‬
‫כיום נותרו מינים ספורים בלבד של טורפי כיס.‬
‫הגדול שבהם מסתתר‬ ‫באחד האזורים הפראיים ביותר ביבשת.‬
‫חיה אגדית…‬
‫בעלת מוניטין מטיל מורא.‬
‫השד הטסמני.‬
‫- הר קריידל‬ ‫טסמניה -‬
‫שדון צעיר עשוי להיראות מאיים…‬
‫אבל הוא כנראה יותר חושש מאשר תוקפני.‬
‫כמו כל השדים, הוא מעדיף את החשכה.‬
‫הוא בן שמונה חודשים בלבד.‬
‫הוא עזב את אימא רק לאחרונה,‬
‫ולא אכל הרבה מאז.‬
‫אם זה לא ישתנה בקרוב,‬ ‫הסיכויים שיגיע לבגרות קלושים.‬
‫הבעיה הכי גדולה שלו?‬
‫שדים אחרים.‬
‫השדון לא יכול להתחרות בגדולים.‬
‫שני שדים בוגרים נאבקים על פגר.‬
‫אבל הוא יכול לגנוב חטיף זריז…‬
‫בזמן שהם נלחמים.‬
‫כדאי שיאכל מהר…‬
‫לפני שייקלע לצרות.‬
‫לא נותר לו אלא לקוות לשאריות.‬
‫אבל מכיוון ששד טסמני יכול לאכול‬ ‫כמחצית ממשקל גופו בארוחה אחת,‬
‫הוא עלול לחכות זמן רב.‬
‫השחר עלה, והסבלנות שלו השתלמה.‬
‫טוב, בערך.‬
‫נותרו רק עצמות ועור,‬
‫אבל שדון לא יכול להיות בררן באוכל.‬
‫השדים צדים לפעמים,‬
‫אבל הם יסתפקו בשמחה גם בפגר.‬
‫היכולת לאכול דברים שלכאורה אינם אכילים‬
‫עזרה לחיות הכיס להשתלט על יבשת.‬
‫- האי קנגורו‬ ‫אוסטרליה הדרומית -‬
‫עצי אקליפטוס‬ ‫מהווים שלושה רבעים מיערות אוסטרליה.‬
‫העלים שלהם רעילים ביותר,‬
‫והם בלתי אכילים לרוב היצורים החיים.‬
‫אבל חיית כיס מפורסמת אחת מצאה דרך לנצל‬
‫את המשאב השופע הזה.‬
‫אימא קואלה אולי נראית מנומנמת מעט,‬
‫אבל היא אוכלת בשביל שניים.‬
‫והגוף שלה עובד שעות נוספות.‬
‫הקיבה שלה מכילה תמהיל ייחודי של מיקרובים,‬
‫ואלה מנטרלים את הרעלים‬ ‫שהיו מכניסים אותנו לתרדמת.‬
‫אבל קואלות לא נולדות‬ ‫עם מערכת עיכול חזקה כל כך.‬
‫זו תכונה נרכשת.‬
‫לכן התינוק ניזון מתערובת של חלב ו"פאפ".‬
‫צואה נוזלית שמספקת את הבקטריות הנחוצות לו.‬
‫גם לאחר נטרול הרעלים,‬
‫הקואלות משקיעות כמעט את כל האנרגיה שלהן‬
‫בפירוק העלים הדלים בחומרים מזינים.‬
‫אין פלא שהן מבלות 90 אחוז מחייהן בשינה.‬
‫אבל לא כל חיות הכיס‬ ‫נהנות מאורח חיים נינוח שכזה.‬
‫- רמות את'רטון‬ ‫קווינסלנד -‬
‫הכירו את קופץ הבסיס של הטבע.‬
‫הכיסנאי הדואה.‬
‫הפוסום הזה, שגודלו כגודל כף יד,‬
‫יכול לדאות‬ ‫למרחק של חצי מגרש כדורגל בקפיצה אחת.‬
‫כדי לתחזק את אורח החיים הפעלתני שלו,‬ ‫הוא ניזון מלשד עצים עתיר סוכר.‬
‫אבל השיניים שלו‬ ‫קטנות מכדי לחתוך את קליפת העץ העבה.‬
‫הגיע הזמן לבקר כמה דודנים במשקל כבד.‬
‫הדאונים צהובי-הבטן.‬
‫הלסתות החזקות שלהם חותכות במהירות‬ ‫גם את קליפות העץ הקשיחות ביותר.‬
‫וכשצהובי-הבטן ממשיכים בדרכם,‬
‫הקטנצ'יק מנצל את ההזדמנות.‬
‫אבל דאונים הם בעלי חיים חברתיים.‬
‫עוד ועוד מהם מצטרפים לחגיגה.‬
‫קשה להתעלם מכל כך הרבה אורחים לא קרואים.‬
‫סבלנותם של צהובי-הבטן פוקעת.‬
‫זה הזמן להילחם‬
‫או לברוח.‬
‫החלטה קלה לכיסנאי דואה.‬
‫חזרנו לאלפים האוסטרליים.‬
‫גור הקנגורו הפך לתינוק גדול מאוד.‬
‫הוא בן תשעה חודשים, ומתקרב לבגרות מלאה.‬
‫טוב, כמעט.‬
‫הוא ימשיך לצאת מהכיס‬ ‫ולחזור אליו בקפיצה בחודשים הבאים.‬
‫הוא הולך בעקבות אביו‬
‫ועובד על התדמית הקשוחה שלו.‬
‫והולך מכות עם אימא.‬
‫למזלו, יש לה סבלנות רבה.‬
‫היא תקבל בסלחנות את תעלוליו‬ ‫עד שיגיע לגיל שנה וחצי.‬
‫ואז הוא יצא לחיים עצמאיים‬
‫ויילחם כדי להגיע לפסגה.‬
‫כי רק לבוס של הלהקה יש זכויות הזדווגות…‬
‫וכרגע, זה אבא.‬
‫הזכר היריב חזר.‬
‫ועכשיו הגיע הזמן לעימות.‬
‫הקרבות אכזריים.‬
‫לפעמים קטלניים.‬
‫לאחר שהביס את יריבו,‬
‫אבא תובע את הפרס שלו.‬
‫קצת חיזורים נוסח קנגורו.‬
‫הליטופים שלו…‬
‫והרחרוחים שלו…‬
‫מתקבלים בברכה.‬
‫נראה שהגור יזכה בקרוב באח או באחות.‬
‫אבל כשהגור החדש ייוולד,‬ ‫הוא יאבד את מקום המבטחים שלו בכיס של אימא.‬
‫מאותו רגע ואילך‬ ‫הוא ייאלץ להסתמך על המהירות שלו.‬
‫אתגרי ההישרדות‬ ‫במדבריות העצומים של אוסטרליה‬
‫עיצבו את חיית הכיס המהירה מכולן.‬
‫הקנגורו האדום.‬
‫- פאולרס גאפ‬ ‫ניו סאות' ויילס -‬
‫צבע הפרווה הייחודי של הזכרים‬ ‫מעניק לו את שמו,‬
‫והקנגורו האדום הוא חיית הכיס הגדולה בעולם.‬
‫מקורות המזון כאן מועטים ביותר,‬
‫ומים נדירים אף יותר,‬
‫לכן הקנגורואים האדומים‬ ‫חייבים להישאר בתנועה כדי לשרוד.‬
‫הם מבלים את חייהם במרדף אחר הגשמים.‬
‫הם יכולים לגמוא שמונה מטרים בניתור בודד.‬
‫גידים ברגליהם האחוריות‬ ‫מתפקדים כקפיצים ענקיים‬
‫וממחזרים עד 70 אחוז מהאנרגיה בכל קפיצה.‬
‫והקפיצות הקצביות האלה‬ ‫גם מזרימות יותר חמצן לריאותיהם…‬
‫ומאפשרות להם לנוע במהירות של כ-50 קמ"ש.‬
‫במהירות וביעילות‬
‫הקנגורואים האדומים‬ ‫נודדים על פני מרחקים עצומים.‬
‫כשהם מגיעים לבסוף לאזור מלא צמחייה…‬
‫הם מקבלים כמעט את כל המים שהם זקוקים להם‬ ‫מהצמחים שהם אוכלים…‬
‫ויכולים לשרוד שבועות תמימים‬ ‫מבלי לשתות כלל.‬
‫הודות להתמחות המדהימה הזאת,‬
‫הקנגורואים האדומים‬ ‫מצליחים לשגשג באזורים הצחיחים של אוסטרליה.‬
‫אבל רוב חיות הכיס זקוקות למקור מים קבוע.‬
‫וולבים אגילים הם דודניהם הקטנים יותר‬ ‫של הקנגורואים האדומים.‬
‫הם רועים סביב האגמים והנחלים‬ ‫של צפון אוסטרליה…‬
‫ועליהם לרדת למים בקביעות כדי לשתות.‬
‫תניני הים אורבים לוולבים הצמאים.‬
‫- נחל הדלו‬ ‫קווינסלנד -‬
‫האויבים הקדומים הללו‬ ‫שורצים במים מאז תקופת הדינוזאורים.‬
‫הודות לערנות קולקטיבית ולתגובות מהירות…‬
‫על פי רוב, הוולבים מצליחים לחמוק מהם.‬
‫היו להם מיליוני שנים להסתגל לסכנה הזאת.‬
‫אבל עכשיו נשקפות סכנות חדשות לחיות הכיס,‬
‫והם מתקשים להתמודד איתן.‬
‫לפני 200 שנה הביאו בני האדם‬ ‫טורפים חדשים לאוסטרליה.‬
‫חתולי רחוב הורגים‬ ‫כ-1.5 מיליארד חיות בר בשנה.‬
‫והם מילאו תפקיד מרכזי‬ ‫בהכחדתם של 22 מינים של חיות כיס.‬
‫סכנה דומה מרחפת מעל ראשו של הבילבי הענק.‬
‫היצורים החששניים האלה‬ ‫משתמשים בחושיהם החדים כדי לנווט בלילה.‬
‫אף מוארך‬ ‫מאפשר להם להריח זרעים ופירות בחושך.‬
‫ואוזניים גדולות עוזרות להם להבחין בסכנות.‬
‫אבל הם אינם מהירים דיים לברוח מחתול.‬
‫הבילבי הענק נעלם מ-80% משטח המחיה שלו.‬
‫חלק מאזורי הבר‬ ‫מוגנים כעת באמצעות גדרות נגד חתולים.‬
‫וכאן מספרם של הבילבים נמצא במגמת עלייה.‬
‫אבל הסכנה הגדולה ביותר לחיות הכיס‬ ‫היא סכנה שקשה עוד יותר לשלוט בה.‬
‫בשנים האחרונות‬
‫הפכו שרפות היער הטבעיות באוסטרליה‬ ‫להרסניות יותר מאי פעם.‬
‫בעבר פרצו שרפות מדי פעם,‬ ‫אך עקב שינוי האקלים,‬
‫כיום פורצות סופות אש באופן קבוע.‬
‫כמעט מדי שנה‬ ‫נהרגות אלפי קואלות וחיות כיס נוספות.‬
‫כשהאש שוככת,‬
‫נראה שדבר לא שרד.‬
‫אבל קליפתם העבה‬ ‫של עצי האקליפטוס מגינה עליהם.‬
‫שבועות ספורים לאחר השרפה‬
‫הם חוזרים לחיים.‬
‫ועד מהרה, בכל רחבי אוסטרליה,‬
‫הניצולים משיבים מלחמה.‬
‫בבוא עונת הרבייה של הקואלות,‬
‫החיות הישנוניות האלה מתמלאות במרץ.‬
‫נהמתו של הזכר נשמעת למרחק קילומטרים…‬
‫משדרת את המיקום שלו…‬
‫ומעידה על גודלו.‬
‫זו הזמנה לנקבות.‬
‫תגובה.‬
‫אבל לא התגובה שהוא רצה.‬
‫סכסוכים בין זכרים הם נדירים…‬
‫ועד מהרה הסכסוך גולש לפסים אלימים.‬
‫היריב גורש.‬
‫הגיע הזמן לחזור לחיפוש אחר נקבה.‬
‫סוף כל סוף מישהי שומעת את שיר האהבה שלו.‬
‫טוב, היא לא ממהרת להתחייב.‬
‫אבל כשמדובר בעשיית תינוקות,‬
‫קואלות לא מבזבזות זמן.‬
‫היא תמליט בעוד 35 יום בלבד.‬
‫בתנאי שהוא ישיג את מבוקשו.‬
‫מחזור הרבייה המהיר הזה עזר לחיות הכיס‬
‫להתיישב בכל פינה ביבשת,‬ ‫אפילו בתנאים הקיצוניים ביותר.‬
‫- יער הגשם וורונוראן‬ ‫צפון קווינסלנד -‬
‫אלה כמה מהעצים הגבוהים ביותר באוסטרליה.‬
‫אולי אתם מתפלאים‬ ‫לראות גור קנגורו כאן למעלה.‬
‫אבל הוא קנגורו אילני.‬
‫אבות אבותיו התפתחו במישורים,‬
‫אבל לפני שישה מיליון שנה‬ ‫עלה קנגורו נועז אחד לצמרות העצים.‬
‫בצעדים איטיים ומהוססים‬
‫צאצאיו הופכים את חופת היער לביתם.‬
‫הם פיתחו גפיים קדמיים חזקים יותר,‬
‫טפרים מעוקלים יותר‬
‫וכפות רגליים אחוריות‬ ‫קצרות יותר מאלו של קנגורו רגיל.‬
‫אבל האבולוציה היא תהליך איטי.‬
‫בהשוואה לשוכני עצים אחרים,‬
‫הם לא חינניים במיוחד.‬
‫ואלה רק הבוגרים.‬
‫אחרי שבעה חודשים בכיס,‬
‫הגיע הזמן שהקנגורו הצעיר יצא לעולם הגדול.‬
‫אין לו ניסיון,‬
‫הוא לא מצויד כראוי,‬
‫והוא בגובה שבע קומות.‬
‫אימא יכולה רק להביט מהצד.‬
‫אבל אלי הקנגורו מחייכים אל הגור הצעיר הזה.‬
‫כל עוד ימשיך לשחק לו המזל,‬
‫הוא יישאר שנה נוספת בהשגחתה של אימא.‬
‫אבל בסופו של דבר כל חיות הכיס‬ ‫נאלצות לצאת מהכיס המגונן.‬
‫הקנגורו הצעיר כבר בן 15 חודשים,‬ ‫והוא זינק זינוק גדול קדימה.‬
‫הוא מבלה את ימיו בקרבות עם בני גילו.‬
‫הוא איבד את מקומו בכיס של אימא…‬
‫לאחות קטנה.‬
‫היא בת חצי שנה בלבד, וטרם יצאה מהכיס.‬
‫אבל הקנגורואים הם לא בעלי החיים‬ ‫היחידים בעמק שמגדלים צאצאים.‬
‫להקת הדינגו עזבה את הגורים ויצאה לציד.‬
‫מתיישבים אנושיים קדומים הביאו‬ ‫את הדינגואים לאוסטרליה לפני כ-3,500 שנה.‬
‫מאז הפכו הדינגואים‬ ‫לאויביו המרים ביותר של הקנגורו האפור.‬
‫צעירים אחרים נמלטים למקום מבטחים.‬
‫אבל לצעיר שלנו אין לאן ללכת.‬
‫אם הוא לא יצליח‬ ‫לעמוד בקצב של הלהקה, הוא יהיה בצרות.‬
‫הדינגואים מסתערים על הקנגורואים,‬
‫מחפשים את האיטיים ביותר.‬
‫אחת האימהות,‬ ‫שהגור בכיסה מכביד עליה, מפגרת מאחור.‬
‫הציידים מתקרבים.‬
‫פחות מחצי מגורי הקנגורו מגיעים לבגרות.‬
‫אבל בצד המרוחק של העמק,‬
‫הקנגורו הצעיר, אימא ואחותו שרדו.‬
‫הודות לרוח חלוצית,‬
‫כושר הסתגלות מדהים‬
‫ובואו נודה, תחרות מועטה בלבד,‬
‫חיות הכיס של אוסטרליה‬ ‫התמודדו בהצלחה עם האתגרים‬
‫של הארץ האכזרית הזאת.‬
‫אבל אוסף החיות הייחודיות והנפלאות הללו‬
‫מתקשות להסתגל לסכנות‬ ‫הנשקפות להן מצד טורפים חדשים‬
‫ולתוהו ובוהו שמחולל שינוי האקלים.‬
‫אבל יש מי שנלחם למען עתידן.‬
‫בכל רחבי אוסטרליה‬ ‫אנשים מקדישים את חייהם להצלה…‬
‫לשחרור…‬
‫ולהגנה על חיות הכיס הזקוקות לעזרה.‬
‫וכמה מינים התגלו כבעלי כושר הישרדות מדהים.‬
‫הקנגורואים האפורים המזרחיים עדיין משגשגים,‬ ‫ואוכלוסייתם מונה מיליונים.‬
‫הודות לכוחה של הלהקה,‬
‫לאימא מסורה להפליא‬
‫ולכיס המדהים שלה,‬
‫הקנגורו הצעיר זכה בהתחלה נהדרת.‬
‫עכשיו הגיע הזמן להתבגר.‬
‫ואולי,‬
‫ביום מן הימים,‬
‫הוא יהפוך למלך הקנגורו.‬