EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Alla kvaliteter hos de hundar vi älskar
har de ärvt av sina vilda förfäder.
Skarpa sinnen,
styrka,
och beslutsamhet
har hjälpt hundarna att ta sig an världen.
Men den verkliga hemligheten bakom framgången är mycket mer överraskande.
Deras intima sida.
Det är det som gör varje hund, från tama hundar till vild varg,
till familj.
En hunds liv börjar i ett gryt skyddat från omvärlden.
Det är en säker plats för 15 afrikanska vilda hundvalpar.
Fem veckor gamla.
Desperata efter mat.
Deras barnvakter är också hungriga.
Precis som tama hundar är de beroende av andra för mat.
Men till skillnad från tama hundar vet de inte när det blir middag.
Mamman, pappan och resten av familjen har varit och jagat sedan soluppgången.
Synkroniserat.
Som en enhet.
De är bra på att springa ifatt stora byten och kan springa upp till 65 km/h.
Men inte på översvämmad mark.
De måste driva bytet till fastare mark.
Men letjevattenbocken vet att djupare vatten kan vara en livräddare.
Utmanövrerade.
Ute på djupt vatten.
Nu börjar det bli för varmt för att jaga.
Att återvända tomhänta innebär att hela familjen får lida.
Hungriga munnar ber mamma om kött.
Men mjölk är det enda hon kan erbjuda.
Om valparna inte äter snart kommer de att svälta ihjäl.
De kommande dagarna är avgörande.
För att klara sig behöver flocken de egenskaper som de delar
med den större familjen.
Vargfamiljen.
Rävar, vildhundar och schakaler.
Trettiofem arter.
Alla jägare.
Oavsett om det är en stor varg eller en räv i storleken av en chihuahua.
De sträcker sig över hela planeten, från Sahara till Arktis.
Alla har enastående luktsinne, syn och hörsel.
Och de är starka.
Men de är inte de snabbaste köttätarna.
Och verkligen inte störst.
Hundar tar sig an de som är tyngre.
En egenskap som går långt tillbaka.
För över 40 miljoner år sedan
dök de första hundarna upp i det som nu är sydvästra USA.
Än idag bor en anfader här.
En gråräv må se ut som en räv,
men är närmare släkt med hundarnas primitiva förfäder.
Det var så här hundarna var från början.
Små.
Rädda.
En mer modern hund, en prärievarg, dödar honom om han kan.
Men gråräven har ett trick.
Han klättrar i träd.
De flesta hundar kan inte det.
Långa klor. Korta lemmar.
Rörliga.
Mer katter än hundar.
De tidiga förfäderna klarade sig genom att hålla sig undan problem.
Men till slut kom de ner från träden
och blev de pigga jägare vi känner till idag.
Med tiden blev de korta, robusta benen längre…
…och hundarna blev snabbare.
Starka muskler och särskilda ligament i frambenen
ger dem schwung i stegen.
Deras springsätt är så effektivt
att de har blivit långdistanslöpare i världsklass.
NORRA ALBERTA KANADA
I det iskalla norr är det svårt att hitta föda.
Ett gråvargspar,
dubbelt så tunga som en schäfer,
leder familjen.
De kan ta sig upp till 100 kilometer per dag.
Att spåra bytet är en sak.
Att döda det är en annan.
En vuxen bisonoxe väger omkring ett ton.
Deras horn och hovar är mycket skadliga.
Om de står på sig, är deras flock som en fästning.
Vargfamiljen intar området.
De söker efter spår av rädsla eller svaghet.
De väntar i flera dagar.
De behöver inte göra mycket.
Hålla dem under bevakning.
Göra bisonflocken stressad.
Till sist lyckas vargarna komma dem inpå skinnet.
Nu måste de hålla dem i rörelse.
Pappan leder jakten.
Han jagar bisonoxen.
Det är mycket riskfyllt.
När han har bestämt sig för ett offer ger han inte upp.
Efter flera bett tröttar han ut den unga bisonoxen.
Hundar dödar inte med precision.
Men han är obeveklig.
Uthålligheten hjälper honom att ta byten mer än fem gånger så tunga som han själv.
Det räddar hela familjen.
Inte alla hundar jagar i flock.
En opererar ensam.
Vid första anblick ser hon ut som en räv.
Om det inte vore för de långa benen.
Manvargen är jordens högsta hund.
GOIÁS BRASILIEN
Hon hittar föda tack vare sin höjd snarare än sin snabbhet.
Hon är nästan en meter i mankhöjd, och har bra sikt över det höga gräset.
Få stora djur habiterar dessa torra slätter.
Med lite att jaga, arbetar hon ensam.
Hon förlitar sig på sitt otroliga lukt- och hörselsinne.
Hennes luktsinne är runt 50 gånger känsligare än vårt eget.
Och hennes hörselsinne kan uppfatta ultrahöga frekvenser.
Att jaga små byten är en heltidssyssla.
Men gnagare räcker inte för att mätta henne.
Ett blommande fruktträd
avslöjar något oväntat om hundfamiljen.
Ibland blir köttätare vegetarianer.
Hundar har mindre men mer mångsidiga tänder än katter,
så många av dem kan äta nästan vad som helst.
Med en flexitär kost blir hunden mätt även när vanligt byte är svårt att hitta.
De kan klara sig nästan var som helst.
Även i betongdjungeln.
I många städer patrullerar röda rävar på gatorna efter mörkrets inbrott.
Detta beror på ett av hundarnas grundläggande beteenden.
Det har att göra med vad som pågår under jord.
En rävhona har nyss fått ungar.
Livet för varje vildhund börjar i ett gryt som oftast grävts upp av mamman.
Här kan små, hjälplösa valpar hållas säkra.
Det kan vara många i kullen.
Att ge mjölk åt sju valpar är påfrestande.
Men de måste matas dygnet runt.
Hon kan inte själv ge sig ut på jakt efter föda.
Bakom varje rävhona finns en rävhane.
Han strövar omkring i stan i jakt på födan hon behöver.
Detta är ovanligt.
Inte många däggdjurshonor kan lita på att pappan stannar kvar.
Men varje kull vildhundar har en hängiven far som försörjer familjen.
Det är härifrån lojaliteten till människan kommer.
Och chansen att valparna överlever ökar.
Hundfamiljens framgång handlar inte om fysisk styrka.
Det är tack vare det livslånga bandet mellan mamman och pappan.
De afrikanska vildhundarnas hängivenhet sätts på prov.
Med 15 valpar och över 20 stycken äldre syskon,
är det livsviktigt att jakten snart lyckas.
Pappan har fått vittring på något.
Men det är inte ett byte.
Det är ett annat rovdjur.
Ett lejon kan döda en vildhund.
Valparna är i stor fara.
Att strida mot dem är meningslöst.
Det är bättre att försöka lura bort lejonhonan.
Det fungerade.
Men hon vet var de gömmer sig och kan komma tillbaka.
Hundarna måste ta en risk.
De flyttar valparna, mitt på ljusan dag.
De har andra gömställen,
men det närmaste är nästan en kilometer bort.
Det är för långt för svaga ben.
Dags för de äldre syskonen att ställa upp.
De är säkrare, men fortfarande hungriga.
Chansen för överlevnad minskar för varje dag.
Hundar är förvånansvärt sårbara.
Och om du väger mindre än en liten tax,
har du oddsen emot dig.
Den här öronrävspappan har lämnats som ensam ansvarig för fem ungar.
Hans livs kärlek, deras mamma, är ute och jagar.
Vad kan möjligen gå fel?
Barnpassningen börjar som vanligt.
Han tvättar dem…
…och ser över hemundervisningen.
Valparna är nyfikna.
De kan höra ljud 20 decibel svagare än vad vi kan.
De kan höra hur termiter och skalbaggar rör sig.
Otroligt nog lever öronrävar nästan uteslutande på insekter.
Mamman behöver flera tusen om dagen för att producera tillräckligt med mjölk.
Det är därför hon är borta i flera timmar.
Pappan stannar i deras gryt
och tar hand om valparna.
Han skyddar dem med sitt liv.
Men en överraskande storm kan vara förödande.
Kraftigt regn är ett problem för alla som bor under marken.
Pappan och ungarna kommer lindrigt undan.
Men deras grannar måste överge grytet.
Under flykten lämnas en valp kvar.
En ensam valp klarar sig inte länge.
Hon behöver en familj.
Pappan med fem ungar är närmast.
Det enda hon kan göra är att be om hjälp.
Det är en risk.
Hundar dödar ofta inkräktare.
De andra ungarna börjar sakta mjukna.
Att pappan lägger sig bredvid henne är ett gott tecken.
Mamman återvänder,
till ytterligare en mun att mätta.
Men hon förvånas inte ens.
Den ensamma ungen är nog en släkting.
Trots detta är en adoption som denna ovanlig att se.
Hängivna pappor och flexibla familjer hjälper i tuffa tider.
Hundar är väldigt sociala djur.
Nyckeln till deras familjeliv är sofistikerad kommunikation.
Vargtjut ska verka skrämmande.
TROMS FYLKE NORGE
De delar information om flocken för grannar upp till 15 kilometer bort.
Det är som en akustisk flagga.
En varning så att andra håller sig borta.
Inom flocken är de ännu mer uttrycksfulla.
En blick.
En duckning.
Rest nackhår.
Höjden på svansen.
Varje rörelse de gör är en del av ett invecklat språk.
Ett språk som våra hundar också förstår.
Men det här är den strängaste av hundfamiljer.
Särskilt när det är dags för middag.
Äldre vargar äter alltid först.
Om en yngre tränger sig före…
…ser ledaren till att sätta den på plats.
Att lägga sig på rygg lugnar situationen.
Man tror att den här rangordningen har banat väg
för relationen med människan.
Lågt rankade vargar är ofta hungriga.
Under tuffa tider utesluts de ur flocken.
För nästan 40 000 år sedan
närmade sig en svältande ung varg en grupp människor
och tiggde till sig lite mat.
Vargar nästlade sig in bland människofamiljer.
Och rakt in i våra hjärtan.
Varje husdjurshund, från pudel till grand danois,
härstammar från gråvargen.
Men vår relation till den vilda sidan av familjen är komplicerad.
Vi får lära oss från sagorna att de är stora och stygga.
Eller luriga och listiga.
Men de delar lojalitet och intelligens med våra bästa vänner.
Framförallt vargar har blivit förföljda världen över,
och drivits bort från sina marker.
Men de är uthålliga.
Ge dem lite tid, och de reser sig igen.
Och vissa har hittat oöverträffad framgång i vår moderna värld.
ENDAST LEDARHUNDAR TILLÅTNA I TRÄDGÅRDEN
Tack vare mammans och pappans hårda arbete
är en liten rödräv redo att ge sig ut i världen.
Hon är fem månader gammal, och lär sig att klara sig på egen hand.
Ett syskon kan bli en vän för livet.
En jaktpartner.
ENDAST LEDARHUNDAR TILLÅTNA
De gör bäst i att se och lära ifrån mamman.
Hon har hittat en källa till föda.
Att mata vilda djur kan orsaka problem.
Men det kanske är en början på ett nytt förhållande
mellan vildhundar och människor.
Precis som med vargarna för tusentals år sedan.
Nu lär sig rävungen
att den mat som människan ger eller kastar bort
är en viktig källa till överlevnad.
Eftersom rävarna är så anpassningsbara har de spritt sig till 83 länder.
Fem kontinenter.
De har gått förbi vargen som den mest utbredda köttätaren på jorden.
Men det går inte så bra för alla.
Förlust av habitat, jakt och sjukdom
har gjort att färre än 7 000 afrikanska vildhundar överlevt.
Den här familjens framtid hänger på en skör tråd.
De behöver hitta föda.
I en buskig savann finns det många gömställen för byten.
Flocken måste ändra strategi.
De måste samarbeta bra.
De delar upp sig i mindre grupper för att driva fram impalan.
Pappan driver på.
Men han behöver fler för att avsluta jobbet.
Äntligen succé.
De sliter impalan i mindre stycken och hugger i.
De måste vara snabba.
Så fort andra rovdjur upptäcker bytet…
…måste de överge det.
Återigen beger de sig hemåt.
Men de är inte tomhänta denna gång.
Vissa bär en tredjedel av sin kroppsvikt i slaktat kött
lagrat i magen.
All denna upprymdhet kan bara betyda en sak.
Till skillnad från vargar finns det här ingen rangordning.
Valpar och barnvakter får alla sin beskärda del.
Idag är en bra dag.
Och framtiden för dessa valpar är lite mer säker.
Afrikanska vildhundar är beroende av ett modigt och ihärdigt team.
Men alla, från hundflock till ensamvarg,
är beroende av mammans och pappans starka lojalitet.
Det är därför hundar är så framgångsrika.
Och det är även därför de har en sådan speciell plats i våra hjärtan.
Undertexter: Teresia Alfredsson