EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Alle egenskapene hos hundene vi elsker...
...har de arvet fra sine ville forfedre.
Skarpe sanser...
...atletisk fysikk...
...og besluttsomhet...
...gjør at hundedyrene kan takle verden.
Men den virkelige hemmeligheten bak deres suksess er mye mer overraskende.
Det handler om deres intime side.
Den gjør hver eneste hund, fra kjæledyr til vill ulv, til et familiemedlem.
Alle hunders historie begynner skjult, i et hi.
Det er et skjulested for 15 afrikansk villhund-valper.
De er fem uker gamle.
Desperate etter et skikkelig måltid.
Barnevaktene deres er også sultne.
Som tamhunder er de avhengige av at andre skaffer mat.
Men i motsetning til kjæledyr vet de aldri om middagen kommer.
Mamma, pappa og resten av familien har vært ute på jakt siden daggry.
De går i takt.
De tenker som én.
De er spesialister på å jakte på store byttedyr, og kan løpe i opptil 65 km/t.
Men ikke på oversvømt land.
De må jage byttedyret videre til fast underlag.
Men letjevannbukken vet at dypere vann kan redde liv.
Utmanøvrert. De tok seg vann over hodet.
Nå blir det for varmt til å jakte.
Å komme hjem uten noe innebærer at hele familien må lide.
Små munner maser på mamma etter kjøtt.
Men hun kan bare tilby litt melk.
Hvis valpene ikke spiser snart, kommer de til å dø.
De neste dagene blir kritiske.
For å klare seg trenger flokken alle egenskapene som de deler
med andre medlemmer i hundefamilien.
En familie med ulv...
...rev, villhund og sjakal.
35 arter.
Samtlige er jegere.
Om det så er en ulv på 60 kg eller en rev på størrelse med en chihuahua.
De holder til over hele kloden, fra Sahara til Arktis.
Alle har usedvanlig bra luktesans, syn og hørsel.
Og de er atletiske.
Men de er ikke de raskeste rovdyrene.
Og absolutt ikke de største.
Alle hunder er sterkere enn vekten tilsier.
Den egenskapen har røtter i deres fjerne fortid.
For over 40 millioner år siden
dukket de første hundene opp i det som nå er det sørvestlige USA.
Der lever det ennå en fortidslevning.
En grårev ser kanskje ut som en rev,
men den er nærmere beslektet med hundefamiliens primitive forfedre.
Slik var alle hunder i begynnelsen.
Små.
Redde.
En mer moderne hund, en prærieulv, dreper ham om han kan.
Men gråreven har et knep.
Han kan klatre i trær.
Det kan ikke hunder flest.
Lange klør. Korte bein.
Smidig.
Mer katt enn hund.
De tidlige forfedrene overlevde ved å unngå farer.
Men til slutt kom de ned fra trærne, og ble de modige jegerne vi kjenner i dag.
Med tiden ble korte, robust bein forlenget...
...og hundene begynte å gå på tåspissene.
Sterke muskler og spesielle leddbånd i forbeina gjør dem spenstige.
Ganglaget er så effektivt
at det har gjort dem til utholdenhetsløpere i verdensklasse.
DET NORDLIGE ALBERTA CANADA
I det iskalde nord er det vanskelig å finne mat.
Et ulvepar, hver av dem dobbelt så tung som en schæfer, leder familien sin.
De kan ferdes i opptil 100 km daglig.
Å spore byttet er én ting.
Å drepe det er en annen.
Voksne bisoner veier rundt et tonn.
Og de har dødelige horn og hover.
Hvis flokken holder stand, er den som en festning.
Ulvefamilien beleirer dem.
De ser etter tegn på frykt eller en svakhet.
De holder ut...
...i dagevis.
Ingen vits i å gjøre så mye.
Bare omring dem.
Tær på bisonenes sinn.
Til slutt går ulvene dem på nervene.
Nå må de sørge for at de fortsetter å flykte.
Far leder jakten.
Han henger tett på.
Med stor fare for seg selv.
Når han har valgt et offer, gir han ikke opp.
Med bitt etter bitt sliter han ut den unge bisonen.
Hunder er ikke skapt for å drepe effektivt.
Men han er ubøyelig.
Utholdenhet lar ham felle byttedyr som er fem ganger tyngre enn han selv.
Det forandrer situasjonen for hele familien.
Ikke alle hunder jakter i flokk.
En av dem er som en ensom ulv.
Ved første øyekast ser hun ut som en rev.
Men hun...
...går på stylter.
Mankeulven er klodens høyeste hund.
GOIÁS BRASIL
For å finne maten trenger hun høyde, ikke fart.
Hun er nesten en meter høy ved skulderen. Dermed kan hun se over det høye gresset.
Det er få store dyr som lever på disse tørre slettene.
Siden det er lite å jakte på, jobber hun alene.
Hun er avhengig av nesa og hørselen.
Luktesansen hennes er rundt 50 ganger mer følsom enn vår.
Og hørselen hennes får inn ultrahøye frekvenser.
Å jakte på så små byttedyr gir henne lite fritid.
Men hun blir ikke mett av gnagere.
Under et fruktbærende Lubera-tre avslører hun noe uventet om hundefamilien.
Iblant spiser selv kjøttetere vegetarisk mat.
Hunder har mindre, men mer allsidige tenner enn kattedyr,
så de fleste kan spise hva som helst.
Et fleksitarianer-kosthold innebærer at hunder klarer seg når det er få byttedyr.
Og kan trives nesten overalt.
Selv betongjungelen tilbyr dem et hjem.
I mange byer patruljerer rødrev gatene etter mørkets frembrudd.
Det skyldes en grunnleggende egenskap hos hundedyrene.
Det har å gjøre med det som foregår under bakken.
En hunnrev har nettopp født.
Alle villhunder begynner livet i et hi, vanligvis skrapt ut av mamma.
Det er trygt her, så unger kan bli født små og hjelpeløse.
Og kullene kan være store.
Å produsere melk til de syv ungene tapper henne for krefter.
Men de må mates døgnet rundt.
Hun kan ikke forlate dem for å skaffe mat selv.
Bak hver vellykket revemor finner man "Den fantastiske Mikkel Rev".
Han vandrer rundt i byen og skaffer all maten hun trenger.
Dette er uvanlig.
Ikke mange pattedyrmødre kan regne med at pappa blir værende.
Men alle villhundfamilier har en pliktoppfyllende far som forsørger dem.
Denne lojaliteten er opphavet til båndet mellom hunder og mennesker.
Og det innebærer at flere valper overlever.
Hundefamiliens suksess handler ikke om fysisk kraft.
Det er takket være livslange forhold mellom mamma og pappa.
Den afrikanske villhundens hengivenhet settes på den ypperste prøve.
Med 15 valper og mer enn 20 eldre brødre og søstre
er det livsviktig at jakten snart lykkes.
Pappa har fått ferten av noe.
Men det er ikke byttedyr.
Det er et annet rovdyr.
Løver dreper villhunder.
Valpene er i stor fare.
Kamp vil være nytteløst.
Det er bedre å lokke løvinnen bort fra hiet.
Det fungerer.
Men nå kjenner hun til gjemmestedet. Hun kan komme tilbake.
Hundene må ta en sjanse.
Flytte valpene, selv på høylys dag.
De har andre hi, men det nærmeste ligger en knapp kilometer unna.
For langt for de svake beina.
Storebrødrene og -søstrene må trå til.
Tryggere. Men fremdeles sultne.
Oddsen for å overleve blir stadig dårligere.
Hunder er overraskende sårbare.
Og hvis man veier mindre enn en dvergdachs, er man alltid outsideren.
Denne ørehund-faren har fått eneansvaret for fem unger,
mens hans store kjærlighet, moren deres, er ute på jakt.
Hva kan vel gå galt?
Barnepasset starter som vanlig.
Han rengjør dem...
...og gir hjemmeundervisning.
Ungene har lyst til å utforske. De lærer å bruke de flaggermuslignende ørene.
De kan høre lyder som er 20 desibel lavere enn det vi kan.
Selv fottrinnene til termitter og biller.
Utrolig nok lever ørehunder nesten utelukkende av insekter.
Mamma trenger tusenvis om dagen for å produsere nok melk til ungene.
Derfor er hun borte i timevis hver gang.
Og derfor holder pappa seg i bunkeren og tar seg av ungenes behov.
Vokter dem med livet som innsats.
Men et uventet uvær kan innebære dårlige nyheter.
Styrtregn er et problem for alle som bor under bakken.
Pappa og ungene slipper lett fra det.
Men naboene måtte forlate hiet.
I den hektiske flukten ble noen etterlatt.
En ensom unge overlever ikke lenge.
Hun trenger hjelp fra familien.
Pappa og hans fem unger er nærmest.
Å be om hjelp er det eneste hun kan gjøre.
Det er risikabelt.
Hunder dreper ofte inntrengere.
Ungene blir gradvis vennligere.
Og når pappa legger seg ved siden av henne, er det et godt tegn.
Mamma kommer tilbake...
...og finner enda en munn å mate.
Men hun lar seg ikke affisere.
Den bortkomne ungen er trolig i slekt.
Likevel er det sjelden at man har sett en slik adopsjon.
Snille fedre og fleksible familier gjør at man overlever harde tider.
Hunder er svært sosiale dyr.
Og nøkkelen til familielivet deres er sofistikert kommunikasjon.
Ulvens hyl skal skremme.
TROMS NORGE
De forteller naboer opptil halvannen mil unna alt om flokkens størrelse og styrke.
Det er som et akustisk flagg.
En advarsel om at man bør holde seg unna.
Innad i flokken er de enda mer uttrykksfulle.
Et blikk.
Sammenkrøking.
Bust som reiser seg.
Høyden på halen.
Faktisk er alt de gjør en del av et innviklet språk.
Et som hundene våre også forstår.
Men dette er den strengeste hundefamilien.
Spesielt når det er middagstid.
Eldre ulver spiser alltid først.
Hvis et ungdyr går for langt...
...blir den satt på plass av sjefen.
Å legge seg flat er eneste utvei.
Man tror at dette harde hierarkiet banet vei for samarbeid med mennesker.
Ulvene nederst på rangstigen er ofte sultne.
I magre tider forvises de fra flokken.
For rundt 40 000 år siden kom en sulten ung ulv bort til en gruppe mennesker,
og brukte sine valpeøyne til å skaffe seg et måltid.
Ulver jobbet seg inn i familiene til tidlige mennesker.
Og inn i hjertene våre.
Det er utrolig, men alle tamhunder, fra toypuddel til grand danois,
stammer fra gråulven.
Men vårt forhold til den ville delen av familien er innviklet.
Eventyrene lærer oss at de er store og slemme.
Eller slu og utspekulerte.
Selv om de har samme lojalitet og intelligens som våre beste venner.
I hele verden har hunder, og særlig ulver, blitt forfulgt,
og jaget vekk fra sine tidligere enorme områder.
Men de er tilpasningsdyktige.
Hvis de får en mulighet og litt plass, kommer hundene tilbake igjen.
Og noen har lyktes over all forventning i vår moderne verden.
KUN FØRERHUNDER TILLATT I HAGEN
Takket være mamma og pappas slit er en revevalp klar for verden.
Hun er fem måneder gammel, og lærer å klare seg selv.
Et søsken kan være en venn for livet.
En jaktkamerat.
HUNDER FORBUDT
Når de leter på gatene, gjør de klokt i å lære av mamma.
Hun har funnet en regelmessig matkilde.
Å mate ville dyr kan skape problemer.
Men kanskje det er begynnelsen på et nytt forhold mellom villhunder og oss.
Akkurat som med ulver for tusenvis av år siden.
Inntil videre lærer valpen at gjennom maten som vi gir bort eller kaster,
så er mennesker viktige for å overleve.
Tilpasningsdyktige og opportunistiske: Rødrev har spredt seg til 83 land.
Fem kontinenter.
De har overtatt ulvens plass som den mest utbredte kjøtteteren i verden.
Men ikke alle klarer seg like bra.
Tap av naturlig miljø, jakt og sykdom
innebærer at det finnes færre enn 7000 voksne afrikanske villhunder i live.
Og denne familiens fremtid henger i en tynn tråd.
De må finne mat.
På savanner med busker har byttedyr mange gjemmesteder.
Flokken må endre strategi.
Utnytte antallet best mulig.
De deler seg opp i grupper på to og tre for å jage frem impalaene.
Pappa sikter seg inn.
Men han trenger de andre for å fullføre jobben.
Endelig lykkes de.
De river impalaen opp i store biter og sluker dem.
De må være kjappe.
Når andre rovdyr får ferten av byttet...
...må de forlate det.
Nok en gang drar de hjem.
Men denne gangen kommer de ikke tomhendt tilbake.
Enkelte bærer med seg kjøtt som tilsvarer en tredjedel av kroppsvekten i magen.
All dette oppstyret kan bare bety én ting.
Til forskjell fra ulver er det ingen rangstige her.
Valper og barnevakter får alle sin del.
Dette er en lykkelig dag.
Og fremtiden til disse valpene er litt mer sikker.
For afrikanske villhunder krever overlevelse et modig og iherdig lag.
Men både flokkjegere og ensomme ulver
er avhengige av mamma og pappas evige lojalitet.
Det er derfor hunder har lyktes.
Og derfor har de en egen plass i vårt hjerte.
Tekst: Tore Fossheim