NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Sve osobine pasa koje volimo
naslijeđene su od njihovih divljih predaka.
Oštra osjetila,
pokretljivost
i nepokolebljiva odlučnost
pomogli su psima da prebrode sve izazove.
No prava je tajna njihova uspjeha daleko neočekivanija.
Riječ je o njihovoj intimnoj strani.
Onom zbog čega je svaki pas,
od kućnog ljubimca do divljeg vuka,
dio obitelji.
PSI
OKAVANGO BOCVANA
Svaki pas svoju priču započinje skriven u jazbini.
To je sigurno mjesto za ovih 15 štenaca afričkog divljeg psa.
Stari su pet tjedana.
Očajnički traže krutu hranu.
I njihove su dadilje gladne.
Poput pitomih pasa,
i oni za hranu ovise o drugima.
No za razliku od naših ljubimaca, ne mogu biti sigurni da će je dobiti.
Mama, tata i ostatak obitelji u lovu su od zore.
Sinkronizirani.
Razmišljaju kao jedno.
Stručnjaci su za lov na veliki plijen,
mogu doseći 40 km/h.
Ali ne na poplavljenoj zemlji.
Moraju potjerati plijen na čvršće tlo.
Ali riđe lečve znaju da se spas možda krije u dubljoj vodi.
Nadmudreni su.
Ovo nije njihov teren.
Sad postaje prevruće za lov.
Povratak kući bez ičega znači da će cijela obitelj patiti.
Odviknuti od sisanja, mole meso.
Ali mama nudi samo malo mlijeka.
Ako se uskoro ne najedu, štenci će uginuti.
Sljedeći će dani biti presudni.
Ključ preživljavanja bit će osobine koje dijele s članovima svoje porodicom.
Vukovima.
Lisicama, divljim psima i čagljevima.
Trideset pet vrsta.
Sve do zadnje lovci.
Bilo vuk od 60 kg ili lisica veličine čivave.
Žive diljem planeta, od Sahare do Arktika.
Svi imaju iznimna osjetila mirisa, vida i sluha.
I pokretljivi su.
Ali nisu najbrži mesožderi.
Sigurno nisu najveći.
Svi psi nadmašuju očekivanja,
osobina naslijeđena iz daleke prošlosti.
Prije više od 40 milijuna godina,
prvi su se psi pojavili na američkom jugozapadu.
ARIZONA SAD
Ondje i dalje živi jedan relikt.
Siva lisica možda izgleda poput lisice,
no bliskija je primitivnim precima pasa.
Ovako su počeli svi psi.
Neveliki.
Uplašeni.
Kojot, suvremeniji pas, ubit će ga ako mu se pruži prilika.
Ali sivi lisac ima asa u rukavu.
Penje se na stabla.
Nešto što većina pasa ne može.
Duge kandže. Kratke noge.
Spretan.
Sličniji mački nego psu.
Rani preci preživjeli su jer su se klonili nevolje.
No s vremenom su sišli s drveća
i postali žestoki lovci kakve poznajemo danas.
S vremenom su se kratke, čvrste noge produžile,
a psi su se uspravili na prste.
Snažni mišići i posebni ligamenti u prednjim nogama
omogućuju im lagan korak.
Hod im je toliko učinkovit
da ih je pretvorio u vrhunske dugoprugaše.
SJEVERNA ALBERTA KANADA
Na ledenom sjeveru teško je naći hranu.
Par sivih vukova dvostruko težih od njemačkog ovčara predvodi obitelj.
Mogu prijeći i do 100 km dnevno.
Nije problem pronaći plijen.
Ubiti ga nešto je teže.
Odrasli bizoni teže oko tone.
Imaju smrtonosne rogove i kopita.
Ako se drže na okupu,
krdo je poput utvrde.
Obitelj vukova priprema opsadu.
Traže tračak straha ili slabosti.
Ne odustaju…
danima.
Nema puno posla.
Samo ih držati okruženima.
Poigravati se s njihovom psihom.
Na kraju su ih uspjeli isprovocirati.
Sad ih moraju održavati u bijegu.
Otac predvodi potjeru.
Goni bizone.
Dovodi sebe u golemu opasnost.
Kad odabere žrtvu, ne odustaje.
Svakim novim ugrizom sve više umara mladoga bizona.
Psi nisu opremljeni za čisto ubijanje.
No on je neumoljiv.
Zahvaljujući izdržljivosti srušio je plijen barem pet puta teži od sebe.
To je spas za čitavu obitelj.
Ne love svi psi u čoporima.
Jedna je vrsta poput vuka samotnjaka.
Na prvi pogled izgleda kao lisica.
Samo što ova
hoda na štulama.
Grivasti vuk najviši je pas na planetu.
Da bi pronašla hranu, treba joj visina, a ne brzina.
U ramenima visoka je gotovo metar, zbog čega bolje vidi iznad visoke trave.
Ove sušne ravnice ne nastanjuje mnogo velikih životinja.
Plijena je malo,
stoga radi sama.
Oslanja se na izuzetan nos i uši.
Njezin je njuh 50 puta osjetljiviji od našeg,
a sluh hvata izuzetno visoke frekvencije.
Ovako sićušan plijen ne ostavlja joj mnogo odmora.
Ali glodavci je ne mogu zasititi.
Pod plodnim Lubera stablom
otkriva nam nešto neočekivano o porodici pasa.
Ponekad čak i mesožderi postanu vegetarijanci.
Psi imaju manje, ali svestranije zube od mačaka,
stoga većina pasa može jesti gotovo sve.
Poluvegetarijanska prehrana omogućuje im snalaženje u nedostatku normalnog plijena.
I preživljavanje gotovo bilo gdje.
BRISTOL ENGLESKA
Dom im može pružiti čak i betonska džungla.
U mnogim gradovima,
crvene lisice lutaju ulicama nakon mraka.
Njihova je prisutnost uvjetovana temeljnom psećom osobinom.
Sve je povezano s onim što se događa
ispod zemlje.
Lisica se upravo okotila.
Svaki divlji pas život započne u jazbini
koju obično iskopa majka.
Ovdje je sigurno,
a mladunci se rađaju sićušni i bespomoćni.
Legla mogu biti brojna.
Proizvodnja mlijeka za sedam mladunaca iscrpljuje ju.
Ali treba ih hraniti danonoćno.
Ne može ih ostaviti da se ona najede.
Iza svake velike lisice fantastični je g. Lisac.
Obilazi grad i prikuplja koliko joj hrane treba.
Ovo je rijetkost.
Rijetke majke sisavaca mogu se osloniti na očeve.
Ali svaka obitelj divljih pasa ima predanog oca koji je uzdržava.
Iz te je odanosti izrasla veza između pasa i ljudi.
Također, to znači da više mladunaca preživljava.
Uspjeh porodice pasa nije plod fizičke snage,
već cjeloživotnom partnerstvu između mame i tate.
Predanost afričkih divljih pasa na krajnjim je granicama kušnje.
S 15 mladunaca i više od 20 starije braće i sestara,
presudno je da uskoro nešto uhvate.
Tata je nešto nanjušio.
Ali nije plijen.
To je drugi grabežljivac.
Lavovi znaju ubijati divlje pse.
Štenad je u ozbiljnoj opasnosti.
Boriti se bilo bi uzalud.
Bolje je odvući lavicu od jazbine.
Upalilo je.
Ali sad zna gdje se skrivaju. Mogla bi se vratiti.
Psi moraju riskirati.
Moraju premještati štence usred bijela dana.
Imaju druge jazbine,
ali najbliža je udaljena više od 800 m.
Predaleko za oslabjele noge.
Vrijeme je da se iskažu starija braća i sestra.
Sigurniji, no i dalje su gladni.
Izgledi za preživljavanje jenjavaju iz dana u dan.
Psi su iznenađujuće ranjivi.
HWANGE ZIMBABVE
A kad ste manji od patuljastog jazavčara,
uvijek ste autsajder.
Ovaj dugouhi lisac ostao je sa svojih pet štenaca
dok je ljubav njegova života, njihova mama, u lovu.
Što bi moglo poći po zlu?
Čuvanje počinje normalno.
Čisti ih…
i nadgleda školovanje.
Mladunci vole istraživati.
Uče koristiti svoje šišmišje uši.
Mogu čuti zvukove 20 decibela tiše nego mi.
Čak i korake termita i kornjaša.
Nevjerojatno, dugouhe lisice gotovo isključivo jedu insekte.
Mama ih dnevno treba tisuće da bi proizvela dovoljno mlijeka.
Zato je nema satima.
Dok tata ostaje uz njihov bunker
i brine se o mladuncima.
Čuvajući ih svojim životom.
Ali vansezonska oluja mogla bi donijeti nevolje.
Pljusak je problem za sve koji žive pod zemljom.
Tata i mladunci dobro su prošli.
No njihovi susjedi morali su napustiti brlog.
U paničnom bijegu netko je zaboravljen.
Izgubljeno mladunče neće dugo izdržati.
Treba pomoć obitelj.
Najbliže joj je otac s pet štenaca.
Može samo moliti za pomoć.
Izlaže se opasnosti.
Psi često ubijaju uljeze.
Polako je smekšala štence.
Kad se tata smjestio pored nje, to je dobar znak.
Vraća se mama.
I zatekne još jedna gladna usta.
Ali nije ni trepnula.
Zalutalo štene vjerojatno je u rodu.
Unatoč tome, ovakvo posvajanje rijetko je zabilježeno.
Brižni očevi i fleksibilne obitelji pomažu prebroditi najteže trenutke.
Psi su vrlo društvene životinje.
A ključ života obitelji je sofisticirana komunikacija.
Vučje zavijanje trebalo bi zastrašivati.
TROMS NORVEŠKA
Susjede udaljene i do 10 km obavještava se o veličini i snazi čopora.
To je poput zvučnog stijega.
Upozorenje da im se ne prilazi.
Unutar čopora još su izražajniji.
Pogled.
Naklon.
Nakostriješene dlake.
Visina repa.
Štoviše, svaki je pokret dio složenog jezika.
Jezika koji razumiju i naši psi.
Ali ovo je najstroža pasja obitelj.
Pogotovo kad je u pitanju hranjenje.
Stariji vukovi uvijek prvi jedu.
Kad se mladi vuk ogluši na to,
alfa mužjak nauči ga redu.
Mir se postiže dodvoravanjem.
Smatra se da je ta stroga hijerarhija otvorila put prema suradnji s ljudima.
Nisko rangirani vukovi nerijetko ostanu gladni.
U doba oskudice, protjeruju ih iz čopora.
Prije otprilike 40 000 godina,
gladni vuk prišao je skupini ljudi
i molećivim pogledom osigurao si je obrok.
Vukovi su se ubacili u rane ljudske obitelji.
I u naša srca.
Nevjerojatno, ali svaki kućni pas, od pudlice do njemačke doge,
potječe od sivog vuka.
Ali s divljom stranom porodice imamo kompliciran odnos.
Bajke nas uče da su veliki i zli.
Ili lukave i prepredene.
Iako dijele odanost i inteligenciju naših najboljih prijatelja.
Diljem svijeta, psi, a osobito vukovi, progonjeni su
i potjerani iz svojih nekad golemih područja.
Ali izdržljivi su.
Dajte im mjesta i najmanju priliku,
psi će se oporaviti.
BRISTOL ENGLESKA
Neki su u našem suvremenom svijetu postigli nezapamćen uspjeh.
PSI VODIČI DOPUŠTENI ISKLJUČIVO U VRTU
Zahvaljujući naporima mame i tate,
mladunče crvene lisice spremno je za svijet.
Stara je pet mjeseci i uči se brinuti za sebe.
Braća i sestre mogu ostati doživotni prijatelji i lovački partneri.
ZABRANJENO PSIMA
Dok pretražuju ulice, koristit će im promatrati i učiti od mame.
Ona je otkrila redovan izvor hrane.
Hranjenje divljih životinja može biti problematično.
No možda je ovo početak novog odnosa između nas i divljih pasa.
Kao i s vukovima prije mnogo tisuća godina.
Zasad mladunče uči da su ljudi kroz hranu koju dijelimo ili odbacujemo
ključni za njezino preživljavanje.
Prilagodljive i oportunističke,
crvene lisice proširile su se u 83 zemlje.
Pet kontinenata.
Od vukova preuzele su titulu najraširenijih mesoždera na Zemlji.
Ali ne ide svima tako dobro.
Gubitak staništa, lov i bolesti
uzroci su što je preživjelo samo 7000 odraslih afričkih divljih pasa.
A budućnost ove obitelji visi o niti.
Moraju pronaći hranu.
U bujnoj savani plijen ima mnogo mjesta za skrivanje.
Čopor mora promijeniti strategiju.
Bolje iskoristiti brojnost.
Podijelili su se na dvojke i trojke kako bi istjerali impalu na čistinu.
Tata joj je za petama.
Ali treba ostale da dovrše posao.
Napokon, uspjeh.
Raskomadaju je na velike komade i proždru ih.
Moraju biti brzi.
Kad drugi grabežljivci nanjuše strvinu,
morat će ostaviti ulov.
Opet se vraćaju kući.
Ali ovaj se put ne vraćaju praznih ruku.
Neki u želucu nose trećinu svoje tjelesne težine u raskomadanom mesu.
Ova razina uzbuđenja može značiti samo jedno.
Ovdje nema hijerarhije kao kod vukova.
Mladunci i dadilje dobivaju svoj dio.
Danas je radostan dan.
Budućnost ovih štenaca malo je sigurnija.
Preživljavanje afričkih divljih pasa temelji se na hrabrom i izdržljivom timu.
No lovci u čoporu ili vukovi samotnjaci,
svi oni ovise o snazi nepokolebljive roditeljske odanosti.
Zato su psi tako uspješni.
I zašto imaju tako posebno mjesto u našim srcima.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak