EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Alle egenskaberne hos hundene, vi elsker,
er nedarvet fra deres vilde forfædre.
Skarpe sanser,
atletiske evner
og hård beslutsomhed
har hjulpet hunde med at klare verden.
Men den egentlige hemmelighed bag deres succes, er mere overraskende.
Det er en historie om deres intime side.
Det, som gør alle hunde,
fra kæledyr til vilde ulve,
til en familie.
HUNDE
Alle hundes historie starter skjult i en hule.
Den er et trygt sted for 15 afrikanske vildhundehvalpe.
Fem uger gamle.
Desperate efter et ordentligt måltid.
Deres babysittere er også sultne.
Ligesom hunde i hjemmet
er de afhængige af andre til at skaffe føde.
Men i modsætning til kæledyr
ved de aldrig, om middagen kommer.
Mor, far og resten af familien har været ude at jage siden daggry.
De løber sammen
og tænker som én.
De er specialister i at indhente stort bytte
og kan nå op på 64 kilometer i timen.
Men ikke på oversvømmet land.
De skal skubbe deres bytte op på mere fast grund.
Men lechwe'erne ved, at dybere vand kan redde deres liv.
Udmanøvreret.
For dybt til dem.
Nu bliver det for varmt til at jage.
At vende tomhændet hjem betyder, at hele familien vil lide.
Sultne munde tigger mor om kød.
Men hun har kun en smule mælk.
Hvis de ikke får kød snart, dør hvalpene.
De næste dage bliver kritiske.
For at klare sig må flokken bruge alle de egenskaber, de deler
med medlemmer af deres udvidede familie.
Familien af ulve…
…ræve, vildhunde
og sjakaler.
Femogtredive arter.
Alle er jægere.
Uanset om det er en ulv på 60 kilo eller en ræv på Chihuahua-størrelse.
De lever over hele planeten fra Sahara til Arktis.
Alle har enestående lugte-, syns- og høresans.
Og de er atletiske.
Men de er ikke de hurtigste kødædere.
Bestemt ikke de største.
Alle hunde slår over deres vægt.
Evnen er forankret i deres fjerne fortid.
For over 40 millioner år siden
dukkede de første hunde op i det, som nu er den amerikanske sydvest.
En efterkommer lever her stadig.
En grå ræv ligner en ræv,
men den er nærmere beslægtet med hundens primitive forfædre.
Sådan her startede alle hunde.
Små.
Bange.
En mere moderne hund, en prærieulv, dræber ham, hvis han kan.
Men den grå ræv har et trick.
Han klatrer i træer.
Noget, de fleste hunde ikke kan.
Lange kløer. Korte lemmer.
Adræt.
Mere kat end hund.
De tidlige forfædre klarede sig ved at undgå problemer.
Men til sidst kom de ned fra træerne
og blev til de iltre jægere, vi kender i dag.
Med tiden blev korte, robuste ben forlænget,
og hunde gik lige op på tæerne.
Stærke muskler og særlige ledbånd i forbenene
giver dem et fjedrende løb.
Det er så effektivt,
at det har forvandlet dem til løbere i verdensklasse.
DET NORDLIGE ALBERTA
I det iskolde nord er det svært at finde føde.
Et par grå ulve,
hver dobbelt så tung som en schæfer,
leder familien.
De bevæger sig op til 95 kilometer om dagen.
At spore deres bytte er én ting.
At dræbe det er noget andet.
Voksne bisoner vejer omkring et ton.
Og de har dødbringende horn og hove.
Når de står sammen,
er flokken som en fæstning.
Ulvefamilien har omringet dem.
De venter på et glimt af frygt eller svaghed.
De holder fast
i dagevis.
De behøver ikke gøre meget.
Hold dem omringet.
Angrib bisonernes sind.
Til sidst kommer ulvene ind under huden på dem.
Nu skal de holde dem løbende.
Far leder jagten.
Han jagter bisonen.
Han bringer sig selv i stor fare.
Når han har valgt et offer, giver han ikke op.
Bid for bid udmatter han den unge bison.
Hunde er ikke udstyret til hurtige drab.
Men han er vedholdende.
Med udholdenhed nedlægger han bytte, som er fem gange tungere end sig selv.
Det forandrer hele familiens skæbne.
Ikke alle hunde jager i flok.
Én hund arbejder alene.
Ved første øjekast ligner hun en ræv.
Men hun
går på stylter.
Mankeulven er den højeste hund på planeten.
BRASILIEN
For at finde føde har hun brug for højde, ikke fart.
Hun er næsten en meter høj ved skulderen og kan se over det høje græs.
Få store dyr bor på disse tørre sletter.
Med lidt at jage
arbejder hun alene.
Hun er afhængig af sin utrolige næse og sine ører.
Hendes lugtesans er 50 gange mere følsom end vores.
Og hendes hørelse opfanger høje frekvenser.
At jage så småt bytte giver meget lidt tid til afslapning.
Men gnavere er ikke nok til at mætte hende.
Under et Lubera-æbletræ
afslører hun noget uventet ved hundefamilien.
Nogle gange bliver selv kødædere vegetarer.
Hunde har mindre, men mere alsidige tænder end katte,
så de fleste kan spise næsten alt.
Med en fleksitær kost kan hunde klare sig, når normalt bytte er svært at finde.
Og de kan trives næsten overalt.
Selv betonjunglen giver dem et hjem.
I mange byer patruljerer ræve på gaderne efter mørkets frembrud.
Deres tilstedeværelse skyldes en vigtig hundeegenskab.
Det handler om, hvad der foregår
under jorden.
En hunræv har lige født.
Alle vilde hunde starter livet i en hule,
som regel skrabet ud af mor.
Der er trygt her,
så unger kan blive født små og hjælpeløse,
og kuldene kan være store.
At lave mælk til syv unger dræner hende.
Men de skal fodres døgnet rundt.
Hun kan ikke efterlade dem for selv at spise.
Bag alle store hunræve er en Fantastisk hr. Ræv.
Han går rundt i byen og finder al den føde, hun har brug for.
Det her er sjældent.
Ikke mange pattedyrmødre kan regne med, at far bliver.
Men alle familier af vilde hunde har en hengiven far, der forsørger dem.
Denne loyalitet er oprindelsen af båndet mellem hunde og mennesker.
Og det betyder, at flere unger overlever.
Hundefamiliens succes skyldes ikke fysisk styrke.
Den skyldes livslange partnerskaber mellem mor og far.
De afrikanske vildhundes hengivenhed bliver testet til det yderste.
Med 15 hvalpe og over 20 ældre brødre og søstre
er det vigtigt, at de får en vellykket jagt snart.
Far fornemmer noget.
Men det er ikke bytte.
Det er et andet rovdyr.
Løver dræber vildhunde.
Hvalpene er i alvorlig fare.
Det nytter ikke at kæmpe.
De må lokke løvinden væk fra hulen.
Det lykkedes.
Men nu kender hun deres skjulested og kommer måske tilbage.
Hundene må satse.
Flyt hvalpene, selv nu, i dagslys.
De har andre huler,
men den nærmeste er over 800 meter væk.
For langt for svage ben.
De ældre brødre og søstre må træde til.
I sikkerhed. Men stadig sultne.
Oddsene mod overlevelse vokser for hver dag.
Hunde er overraskende sårbare.
Og hvis man vejer mindre end en mini-gravhund,
er man altid den svageste.
Denne ørerævefar er blevet efterladt med ansvaret for fem unger,
mens hans livs kærlighed, deres mor,
er ude på jagt.
Hvad kan gå galt?
Dagplejen starter som normalt.
Han skrubber dem…
…og underviser dem.
Ungerne vil gerne udforske.
De lærer at bruge deres store ører.
De kan høre lyde, som er 20 decibel lavere, end vi kan.
Selv termitter og billers fodtrin.
Utroligt nok lever øreræven næsten udelukkende af insekter.
Mor har brug for tusindvis om dagen for at producere mælk til ungerne.
Derfor er hun væk i timevis ad gangen.
Og derfor bliver far ved bunkeren
og passer på ungerne.
Han bevogter dem med sit liv.
Men en uventet storm kan blive farlig.
Skybrud er et problem for alle med et hjem under jorden.
Far og unger slipper let.
Men deres naboer måtte forlade hulen.
Under den hastige flugt
blev nogen efterladt.
En forladt unge overlever ikke længe.
Hun har brug for en familie.
Faren og hans fem unger er de nærmeste.
At bede om hjælp er den eneste løsning.
Det er risikabelt.
Hunde dræber ofte ubudne gæster.
Ungerne vænner sig langsomt til hende.
Og når far ligger ved siden af hende, er det et godt tegn.
Mor vender tilbage…
…og finder en ekstra mund at mætte.
Men hun virker ligeglad.
Den omstrejfende unge er nok i familie.
Alligevel er sådan en adoption sjældent blevet set.
Kærlige fædre og fleksible familier hjælper under svære tider.
Hunde er meget sociale dyr.
Og nøglen til deres familieliv er sofistikeret kommunikation.
Ulvehyl skal skræmme.
NORGE
De fortæller naboer op til 16 km væk alt om flokkens størrelse og styrke.
Det er et akustisk flag i jorden.
En advarsel om at holde sig fra deres område.
I flokken er de endnu mere udtryksfulde.
Et blik.
Et sænket hoved.
Hår, der rejser sig.
Højden på deres hale.
Faktisk er hver eneste bevægelse en del af et indviklet sprog.
Et, som vores hunde også forstår.
Men det her er den strengeste hundefamilie.
Især under aftensmaden.
Ældre ulve spiser altid først.
En unge går over grænsen.
Den øverste hund sætter den på plads.
Leg er den eneste måde at formilde det på.
Man mener, at den strenge hakkeorden banede vej
for samarbejdet med mennesker.
Lavtstående ulve får ofte intet at spise.
I perioder med mindre føde sendes de væk fra flokken.
For omkring 40.000 år siden
nærmede en sulten ung ulv sig en flok mennesker
og brugte hundehvalpeøjne til at charmere sig til et måltid.
Ulve arbejdede sig ind i tidlige menneskefamilier
og ind i vores hjerter.
Utroligt nok stammer alle hunde, fra pudlen til granddanoisen,
fra den grå ulv.
Men vores forhold til den vilde side af familien er kompliceret.
Eventyr lærer os, at de er store og slemme
eller snu og snedige,
selvom de deler vores bedste venners loyalitet og intelligens.
Over hele verden er hunde, især ulve, blevet forfulgt
og drevet fra deres store områder.
Men de er modstandsdygtige.
Hvis de får en chance og lidt plads,
vender hunde tilbage.
Og nogle har fundet uovertruffen succes i vores moderne verden.
KUN FØRERHUNDE TILLADT I HAVEN
Takket være mor og fars hårde arbejde
er en rød ræveunge klar til at gå ud i verden.
Hun er fem måneder gammel og ved at lære at klare sig selv.
Søskende kan være venner for livet.
Jagtpartnere.
KUN FØRERHUNDE
Når de går rundt på gaden, bør de se på og lære af mor.
Hun har fundet en fast fødekilde.
At fodre vilde dyr kan skabe problemer.
Men måske er det begyndelsen på et nyt forhold
mellem vilde hunde og os.
Ligesom med ulve for tusindvis af år siden.
Indtil videre lærer ungen,
at på grund af maden, vi giver eller smider væk,
er mennesker afgørende for hendes overlevelse.
Tilpasningsdygtige og opportunistiske.
Røde ræve har spredt sig til 83 lande.
Fem kontinenter.
De overgår nu ulve som Jordens mest udbredte kødæder.
Men ikke alle klarer sig så godt.
Tab af levesteder, jagt og sygdom betyder,
at der nu er under 7.000 voksne afrikanske vildhunde.
Og denne families fremtid hænger i en tynd tråd.
De skal finde føde.
I buskene på savannen kan byttedyr gemme sig mange steder.
Flokken skal skifte strategi
og få mest muligt ud af holdet.
De delte sig i to og tre for at skubbe impalaerne ud.
Far låser sig fast.
Men de andre skal fuldføre opgaven.
Endelig, succes.
De skærer impalaen i store bidder og sluger dem.
De skal være hurtige.
Når andre rovdyr dufter byttet…
…må de opgive deres præmie.
Igen tager de hjem.
Men denne gang vender de ikke tomhændet tilbage.
Nogle bærer en tredjedel af deres kropsvægt
i slagtet kød opbevaret i maven.
Denne form for begejstring kan kun betyde én ting.
I modsætning til ulve har de ingen hakkeorden.
Unger og babysittere får alle deres andel.
I dag er en glædelig dag.
Og ungernes fremtid er lidt mere sikker.
Afrikanske vildhundes overlevelse afhænger af et modigt og ihærdigt hold.
Men for både flokjægere og ensomme ulve
afhænger alt i sidste ende af styrken i mor og fars uendelige loyalitet.
Derfor er hunde så succesrige.
Og derfor har de en særlig plads i vores hjerter.
Tekster af: Mila Tempels