EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Inget fångar vår uppmärksamhet som ett stort kattdjur.
Magnifikt, kraftfullt, dödligt.
Men när vi närmar oss dessa svårfångade djur,
upptäcker vi en annan sida av dem,
där de är mer beskyddande,
samarbetsvilliga
och uthålliga
än vi tidigare förstått.
De är så mycket mer än man kan tro.
För tre månader sedan lämnade den här lejonhonan flocken
för att föda ensam.
Lejonungar är sårbara, särskilt bland andra lejon.
Nu när de är lite större är hon redo att återgå till flocken.
Det är inte lätt att ta hand om en växande familj alldeles själv.
Hon måste ofta ge sig ut och jaga,
vilket innebär att hon måste lämna sina ungar ensamma.
På den öppna savannen är byten lätt att upptäcka.
Men det är hon med.
Hon måste vara tålmodig.
Stora kattdjur är farligare när det är mörkt.
Deras otroliga mörkersyn är sex gånger bättre än vår.
Lejon har en fördel över sitt byte.
Hon vill komma så nära sitt byte som möjligt innan hon attackerar.
På natten är lejonhonans jakt nästan lika framgångsrik som en hel flocks.
Problemet är att hålla kvar bytet.
Lejonen är de största rovdjuren på dessa slätter.
Hon kan hantera en eller två hyenor.
Men en hel klan är något helt annat.
Hon riskerar inte bara sitt byte.
Hon riskerar sitt liv.
Men den här lejonhonan är inte ensam.
Hennes familj har hittat henne.
Med dem vid sin sida
är hon oövervinnlig.
Hård konkurrens på savannen har tvingat lejonen
att göra något extraordinärt.
De är det enda stora kattdjuret som lever i flock.
Det är främst honorna som jagar.
Hanens roll är att försvara familjen.
Så länge de håller ihop är lejonungarna säkra.
Men lugnet varar inte länge i de stora kattdjurens värld.
Sedan kattdjurens begynnelse har dödande varit ett sätt att leva.
För över tio miljoner år sedan, djupt inne i Asiens skogar,
började ett nytt rovdjur att växa fram.
Idag ger trädleoparden en glimt
av hur dessa tidiga kattdjur kan ha levt.
De är minst av de stora kattdjuren…
…men de är smidigast.
Korta, muskulära ben,
vassa klor,
flexibla leder
och en motviktande svans gör dem till bra klättrare.
Inte ens aporna är säkra.
I förhållande till storleken,
har trädleoparden störst tänder av alla kattdjur.
En sabeltand i modern tid.
Under evolutionen kom katterna ner från träden.
De växte sig ännu större och kraftfullare.
När de utvecklades och erövrade nya världar,
började katterna att kamouflera sig.
Även stora kattdjur kan smälta in i omgivningen.
Tigerränder blir till snårig vegetation.
En enfärgad päls döljer den jagande puman
även när det inte finns gömställen.
Leopardens fläckar
efterliknar de fläckiga skuggorna i öppen skog.
Genom detta kan de lurpassa på nära håll.
Men kamouflage hjälper inte bara vid attacken.
Det fungerar även som försvar.
En gepardmamma gömmer sig med sina ungar.
De är bara tio dagar gamla, och som mest sårbara.
Deras ögon är knappt öppna och de är helt beroende av mamman.
De flesta stora katter växer långsamt, och utvecklas i en liknande takt.
Om cirka nio veckor börjar de äta kött,
och om sex månader slutar de helt att dia.
Vid cirka två års ålder
är de redo att ge sig ut själva.
Vägen från unge till jägare är lång och farlig.
Särskilt för den största katten av alla.
Denna fem månader gamla tigerunge är långt ifrån färdigvuxen.
Men hon har redan lärt sig att jaga i skogen.
BANDHAVGARH INDIEN
Hon måste lära sig att välja ett mål…
…försiktigt närma sig…
…och till sist attackera.
Denna gång är offret bara hennes bror.
Att lurpassa och slåss mot varandra
är ett säkert sätt att vässa sina färdigheter.
Och att slåss mot sin bror är kul.
Lekar är grundläggande för utvecklingen hos alla stora katter.
Men en del måste man lära sig den hårda vägen.
Denna sex månader gamla leopardunge lägger mycket tid på att bara vara.
Med mamma.
När hon är ute och jagar…
…är det säkrast att han stannar.
Men vad är det för kul med det?
Dags för ett litet äventyr.
Inte den mest självsäkra nedstigningen.
Bäst att lyckas med sluthoppet.
En växande katt måste tänja på sina gränser,
men inte sikta för högt.
Afrikansk buffel.
Ett av Afrikas farligaste djur,
med rykte om att döda lejonungar.
Ett nybörjarmisstag.
Det här är ingen tid för att finslipa jaktkunskaperna.
Det är tid för att lära sig att gömma sig.
Och att fly för livet.
Ett av nio liv borta…
…och fortfarande mycket att lära.
När mamman återvänder
är det dags för en av de tuffaste lektionerna av alla.
Ett vårtsvin, fortfarande vid liv.
En grym vy,
men en chans att öva på halsbett,
de stora katternas mördarbett.
När ungen kämpar,
hjälper proffset till.
Stora kattdjur lär sig genom mamman.
När han ger sig ut ensam
behöver denna unga leopard vara så förberedd det bara går.
Det är därför ungar behöver så mycket tid med mamman.
I Okavango återgår lejonhonan till sin flock.
Med rivaliserande lejon runt omkring
är hennes ungar säkrast under pappans beskydd.
Tills nu har ungarna bara ätit med mamman.
Idag ska de äta med kungen.
Han är mycket större på nära håll.
Hanar äter sig mätta innan de låter honorna äta.
De är mer toleranta mot ungar.
Till en viss gräns.
Honorna tar det huvudsakliga föräldraansvaret.
Efter pappas skrovmål måste de ge sig ut och jaga igen.
Flockar kan bestå av över 40 lejon,
så att upprätthålla relationer är inte lätt.
Komplicerade sociala liv har gjort lejon till de smartaste av alla stora kattdjur.
Det gör dem till ett grymt team.
Under jakten vet varje lejonhona sin roll.
De tyngsta väntar.
De snabbare och lättare omringar flocken.
Fällan är utlagd.
Lejonen springer upp mot 48 km/h och driver bytena mot det väntande bakhållet.
Om en missar…
…finns det en till beredd.
Under dagen, när flocken jagar som ett team,
fördubblar de sina chanser att lyckas.
Alla får en andel.
Detta är ett systerskap av jämlikar.
Och även om humöret sviker…
…så håller de oftast sams.
Flocken är starkare tillsammans.
Men återigen tränger sig pappa fram.
Det kan verka orättvist, men det är kritiskt att lejonhanarna är i form.
Hotet om invasion kommer närmare.
Andra lejonhanar vill ta över flocken…
…och döda lejonungarna.
För att skydda sin familj behöver pappan vara stark.
PANTANAL BRASILIEN
Att försvara reviret är viktigt för de stora kattdjuren.
Världens största våtmark kanske inte verkar perfekt för kattdjur.
Men här bor flest jaguarer i världen.
Starka och muskulösa, kattvärldens pitbull.
De har de mest kraftfulla käkarna av alla.
Det här är hans mark.
Hanarna revirmarkerar sitt område regelbundet.
De patrullerar både i vatten och på land.
Till skillnad från de flesta andra katter är jaguarerna bra på att simma.
Hanarna vaktar inte området för sig själva.
Många honor håller till där.
Denna hona löper, och har fångat upp hans lukt.
De parar sig frekvent de kommande dagarna,
vilket troligen gör honom till far åt hennes ungar.
Han måste vara säker,
för rivaler försöker ständigt att smyga sig in.
En granne har kommit över tröskeln.
Jaguarer försöker att undvika bråk.
Skaderisken är för hög.
Men när parningsrätten står på spel, har de inte mycket till val.
Inkräktaren har motats bort.
För tillfället.
Jakten på territorium har tvingat stora kattdjur till extrema gränser.
Sibiriska tigrar stryker omkring i Sibiriens frusna skogar.
Lång, tät päls skyddar dem mot minusgraderna.
Indiska leoparder smyger längs bakgatorna i Mumbai.
De jagar gatuhundar och andra tamdjur
under nätterna.
Och en stor katt klättrar till och med bland de högsta bergen i världen.
HIMALAYA INDIEN
På 4 000 meters höjd.
Det är kallt.
Luften är tunn.
Terrängen är förrädisk.
Men på något sätt lyckas snöleopardhonan ta sig fram.
Korta framben, längre bakben.
Och en exceptionellt lång svans
som ger balans och smidighet på ojämn terräng.
Hon kan hoppa tio meter i ett enda hopp.
Breda, tjockpälsade tassar fungerar som snöskor,
och hindrar honan från att sjunka ner i snön.
Det finns så lite att äta
att hon måste sträcka sig längs ett område på över 700 kvadratkilometer.
Snöleoparder täcker så stora områden att de sällan möts.
Istället kommunicerar de via lukt.
Trots de extrema utmaningarna av överlevnad,
har den här honan fött upp tre ungar.
De har varit beroende av mamman i nästan två år.
Nu är det dags för dem att själva börja jaga.
Det är inte lätt här.
Men med denna unga stenbock kanske de har en chans.
Att jaga på dessa altituder är riskfyllt.
Och stenbocken höjde precis insatserna.
Mamman ser på.
Han behöver göra detta själv.
Så nära,
men ändå så långt borta.
Det kan se ut som ett misslyckande,
men ett rovdjur måste inse sina begränsningar.
Häruppe kan det rädda hans liv.
Snart kommer de tre ungarna att klara sig på egen hand,
och förlita sig på vad de har lärt sig.
Men en utmaning de står inför ligger utanför deras kontroll.
Det varmare klimatet tvingar dessa köldanpassade djur
längre upp i bergen.
Ju högre de tar sig, desto mindre yta.
När vildmarken försvinner,
hamnar stora kattdjur i konflikt med människan.
De ses som hot mot både boskap och oss själva.
De jagas som troféer och för sin päls.
Stora kattdjur förföljs över hela världen.
De drivs mot utrotning.
Men det finns hopp.
PATAGONIEN CHILE
När vi ger dessa majestätiska djur lite utrymme i vår värld,
kan resultaten bli otroliga.
I de här dalarna för 50 år sedan hade människan utplånat mycket av djurlivet.
Men sedan jakten förbjöds
har guanacon stadigt återhämtat sig.
Och när bytet kommer tillbaka,
gör rovdjuren det med.
Puman, även känd som bergslejon.
De brukade vara så få att de antogs vara ensamma.
Men nu finns det fler pumor här än någon annanstans i Amerika.
Och de börjar bete sig på sätt som aldrig setts förut.
Pumorna grupperar sig, och tolererar varandra,
även andra utanför flocken.
Och ännu mer överraskande, de delar på maten.
Nu när regionen börjar bli mer vild
kanske pumorna går tillbaka till sina naturliga beteenden.
Bilden av stora kattdjur som ensamma mördare börjar förändras.
De är bättre lagspelare än vi någonsin trott.
Geparden är den snabbaste av alla stora kattdjur.
Men då de är byggda för hastighet snarare än styrka är de även de svagaste.
Genom att gruppera sig
växer de i styrka.
Ett gäng bröder.
De koordinerar inte sina jakter som lejon gör.
De jobbar med antal.
De väljer alla ut ett mål.
Sen närmar de sig.
Jakten är igång.
Om en misslyckas, finns det fler möjligheter.
Förr eller senare tar de ett byte.
Och där en enda gepard kämpar för att döda en gnu,
kan de ta ner den med kombinerad styrka.
Att gå samman gör stora kattdjur till mer framgångsrika jägare.
Men för lejonen, är styrka i antal ännu viktigare för försvaret.
Okavango-ungarna är bekymmerslösa,
omedvetna om att deras liv kan förändras.
Ljudet som sätter rädsla i varje lejonfamilj.
De kringströvande hanarna kommer närmare,
och vill ta över flocken.
Om de lyckas kommer de att döda ungarna
för att få honorna att löpa igen.
Flockens hannar försöker att skrämma bort dem.
Men inkräktarna ger sig inte.
En kamp är oundviklig.
Lejonhonan måste ta sina ungar till säkerhet.
Men deras väg till säkerhet är blockerad.
Dessa kattdjur undviker oftast vatten.
Av en bra anledning.
Men de har inget val.
Nu finns det ingen återvändo.
De yngsta kämpar för att hänga med.
Bara lite till.
Till slut är de i säkerhet.
Men alla hade inte samma tur.
En av flockens hanar
satte livet till när han skyddade ungarna.
Bara deras pappa överlever.
Hur länge han kan behålla sitt styre återstår att se.
Ungarna är säkra, för tillfället.
De växer sig starka skyddade av flocken…
…och en pappa som skyddar dem med sitt liv.
Alla stora kattdjur föds in i ett liv fullt av faror.
Men så länge vi ger dem den frihet de behöver,
kommer dessa majestätiska djur att leva vidare.
Undertexter: Teresia Alfredsson