Leia, ta bilden!
Mina ögon svider. Jag måste blinka.
Jag har bara 24 bilder och jag vill inte slösa en enda.
Tjugotre. Jag tog just en av Ozzies rumpa.
Skicka en kopia. Jag får aldrig till det.
-Vad sägs om att jag fotar? -Bra. Försök få mig att se cool ut.
Det är bara en kamera.
Redo för fest? Jag har snacksen och Nate har ölfatet.
Förlåt.
Jag gick in i ett spindelnät och hon kom undan.
Det är Leias sista kväll och du tog med det äckliga gamla fatet?
Jag har skött om det som mitt eget barn.
Tills jag tappade det i trappan.
Precis som mamma gjorde med dig?
Blåst!
-Bro. -Bro.
Bro.
Gammal, unken och avslagen öl?
Så desperata är vi inte.
Jag är grym på att dansa.
Det är din sista kväll, så…visst.
Kommer du bli ledsen när jag åker?
Nej.
Han har svårt att uttrycka känslor.
Om jag säger vad jag känner säger folk vad de känner.
Och jag bryr mig inte.
Det här är en perfekt kväll efter en perfekt sommar.
Skål för det.
Bro, jag var rädd att ditt snack med Leia om att göra slut skulle sabba stämningen.
Men det gjorde det inte. Jag har skitkul.
Jag har inte sagt det än.
Va?
Hello, Wisconsin!
-Tänker du göra slut med mig? -Nej, säg inte så. Jag ska inte göra slut.
Det är mer som att vi var ihop men nu ska vi sluta.
Det är att göra slut, ditt pucko!
Herregud.
Jag är bara en sommarflört, din idiot!
Hon sprayade din grej.
Jag är ingen idiot.
Vi kommer inte ses på nio månader. Det är hårt med distansförhållanden.
Hårt.
-Jag vill att vi ska slippa det. -Så vi ska inte ens försöka?
Jag vet att du är upprörd, men han har rätt.
Då kan ni båda gå vidare med era liv.
Visst, babe?
Ja, distansförhållanden kräver stake.
Stake.
Det är inget för de klena.
Vet du vad det kostar att ringa min kille i Kanada?
Det ska dina farföräldrar snart bli varse.
Gwen, hjälp mig.
Han har en poäng.
-Är du på deras sida? -Nej, jag tänker på dig.
Det är lång tid ifrån varandra. Och dessutom…manshora.
-Helt otroligt! -Leia…
Följ inte efter mig, jag är beväpnad!
Vänta, så hämtar jag henne.
Leia, du har telefon!
Jag trodde du skulle vara ledsen nu när Leia åker.
Det var jag också, men sen insåg jag att hon inte kommer vara borta länge.
Hennes pojkvän är här, bästa kompisen bor här intill
och hon älskar min potatissallad.
Och jag, då? Jag är kul.
-Hej, farmor. -Hej, gumman. Det är Jay.
Jaha.
Du suger!
Kära nån.
Hej, Leia. Mår du bättre nu?
Jag… Det verkar inte så.
Så vad är det som pågår här?
Pojkvänstrubbel, trubbel med mig.
Och igår blev hon sjuk av nån skum potatissallad.
Herregud. Det är ju huvudattraktionerna!
Hon kanske inte vill komma tillbaka. Jag måste prata med henne.
Lycka till.
Åh nej.
Gå inte, allihop.
Då blir jag ju ensam med min tidning.
Ditt träd kunde ha dödat nån. Jag borde stämma dig.
Mitt träd? Det där trädet kom från din tomt.
Då kallar vi det force majeure. Sånt händer även de bästa.
Men det hände inte de bästa. Det hände dig.
Jag har sagt åt dig att trädet är sjukt och att du måste ta hand om det.
-Jag har varit upptagen. -Vad har du gjort?
Mig till exempel.
Kom igen! Du kunde ha tagit på dig byxor.
Det tar tid att vicka sig i mina byxor.
Ibland måste jag smörja in låren.
Är det här attraktivt för dig?
Vi sprang på varandra på Chili's grill och fick en nytändning.
Ja, jag insåg hur het min baby är.
Kan vi prata om trädet, tack?
Du måste kontakta din hyresvärd och få undan det.
Han är hemsk. Kan du göra det? Du är så bra på att skälla på folk.
-Okej, jag sköter det. -Tack, du är bäst. Jag ringer honom nu.
Jag kommer strax!
Var det kul att punghugga mig?
Va?
Jag borde sköta det här. Sherri måste se att jag är engagerad i vår relation.
Visst, ring hyresvärden. Bara ni får bort trädet från min uppfart.
Åh, mr Red.
Vad tusan?
Jag vet inte vad du har hört, men den här showen är inte gratis.
De äter min glass, tar över min källare och vänder upp och ner på mitt liv.
Dumskallar!
Okej, nu börjar du låta som din farfar.
Nu glömmer vi inte hur mycket du trivs och att du längtar tillbaka.
Tillbaka? Jag vill bara bort från den här lilla skithålan.
Jag har skapat ett ganska trivsamt liv här i Point Place. Men det kvittar visst.
-Hej. Jag blev lite tidig. -Mamma.
Jag ringde på vägen, men det lät som om nån dunkade telefonen i en gryta.
Vad skönt att du är här. Allt är förstört.
Min pojkvän gjorde slut och så tog jag ut allt på Gwen.
-Pojkvän? -Jay Kelso.
Kelso?
Vi pratar ju jämt, men det här nämner du inte?
Nej, men det viktigaste att komma ihåg här är att Leia har haft en kanonkul sommar.
Vilket hon verkar glömma.
Filmkvällar, utflykter till sjön, rave…
-Ett rave? -Var inte en sån torrboll, Donna.
Jag förklarar i bilen. Nu vill jag bara bort från det här skitstället.
Skulle ett skitställe ha en så svängig reklamjingel?
Allt pekar mot Point Place
-Får jag prata lite med henne? -Visst.
George Harrisons syster bodde här.
Mamma, jag känner mig så dum.
Jag trodde att jag hade en perfekt sommar, och…
…nu är allt förstört.
Älskling, det suger att göra slut.
Hur vet du det? Du har bara varit med pappa.
-Vi gjorde faktiskt slut en del. -Gjorde ni?
Ja. Och en av de gångerna dejtade jag Jays farbror Casey.
En Kelso?
Ja.
Att vara tonåring är tufft.
Men när jag hade det svårt, vet du vilka som hjälpte mig? Mina vänner.
Så prata med Gwen.
Vad är det med dessa Kelsos?
-Det är håret. -Jag vet, det är så perfekt.
Tack än en gång för hjälpen med min hyresvärd.
Det var det sexigaste du nånsin gjort. Förutom hur du säger "pistasch".
Pistasch.
Jag vet inte vad som händer, men det verkar skumt.
-Gwen, du minns väl min vän Fez? -Ja, din "vän" tog slut på min duschtvål.
Trevligt med ett annat fan av doften gurka och melon.
Kan jag få 20 dollar för att köpa nåt åt Leia?
Tillåt mig.
Ja, jag känner den.
Det får bli 50.
Tack, nya pappa.
-Vad gulligt av dig. -Jag är en problemlösare, baby.
Bra, för min hyresvärd är här.
Jaså…
Det är du.
-Fenton, vad gör du här? -Jag äger det här huset.
Ihop med tre andra hus, ett parhus och en glassbar.
Ja. Ta dig en ordentlig titt, Fez. Det är så här framgång ser ut.
Jag vet hur framgång ser ut. Hört talas om Chez Fez?
Knappt. Jag genomled en av dina irriterande reklamfilmer i badkaret.
Jag hade hällt i badsaltet, så jag ville inte kliva ur.
Vilket är långt sätt att säga att jag har en tv i badrummet, bitch.
Okej. Nu när vi har uppdaterat oss kanske…
I ditt hyreskontrakt står det att man inte får ha några husdjur på över 68 kilo.
Jag väger 67!
Med de låren?
-Hellre mina lår än ditt ansikte. -Hellre mitt ansikte än dina skor.
Hellre mina skor än inget hår.
-Dra åt helvete! -Då ses vi där!
Nu ska vi inte bli hysteriska. Vi måste ta hand om trädet.
Inte förrän du betalar hyran. Som just gick upp på grund av den där.
-Va? -Och håll dig borta från min glassbar!
Du kommer aldrig få smaka på framtidens glass.
-Pistasch… -Jag är inte på humör.
Hej, Jay.
-Mrs Forman? -Det är dags att vi får pratas vid lite.
Hur visste du att jag var här?
Det här är min stad, hjärtat. Jag har ögon överallt.
Hur är det med Leia?
Jag är jätteledsen över hur det blev, men jag var tvungen.
Det var det jag ville prata om.
Hon är så ledsen att hon kanske inte kommer tillbaka.
-Det var inte det jag ville. -Det handlar inte om dig!
Jo, det handlar om dig, hjärtat. Vad skulle du säga?
Jag ville inte såra henne, mrs Forman.
Men vad som helst kan hända. Tänk om hon träffar nån annan?
Eller om jag får en roll i nästa Karate Kid?
Då måste jag flytta till Reseda!
Okej.
Låt mig berätta om ett distansförhållande som jag har haft.
Jag var tillsammans med en pojke som jag var så kär i.
Och sen började kriget och han skickades till utlandet.
Första världskriget?
Hur som helst bestämde vi oss för att ge det en chans.
Och jag ångrade aldrig det beslutet.
Och det var Red?
Nej, jag tror att han hette Steve.
Så distansförhållanden funkar inte?
Inte med Steve.
Han hade en enorm navel. Man kunde se den genom tröjan.
Poängen är att vi åtminstone försökte.
Gå inte genom livet och grubbla på hur det kunde ha blivit.
Du håller för hårt i min hand, mrs Forman.
Jag vill verkligen att ni ska ge det en chans.
-Nu är det ännu hårdare. -Jag öppnar många majonnäsburkar.
Jag har en fluga på skrevet och undrar om jag ska slå till.
Jäklar också. Den flög iväg.
Det var förmodligen tur.
-Var är Gwen? -Hon är ute nånstans.
Jag vill inte åka utan att säga hej då. Jag överreagerade verkligen.
Det är första gången jag blir dumpad och jag kan inte hantera det.
Det suger. Jag tyckte att det kändes som om nån slet ut mitt hjärta genom rumpan.
Och det blev bara värre när alla tog Jays parti.
Inte alla.
Det var svårt, för Jay är min bästa vän.
Men jag är på din sida.
-Är du? -Ja.
Sen snackade Nikki om att leva olika liv
och jag blev rädd för att få hjärtat utslitet genom rumpan igen.
Kom igen, hon är bara sån.
Jag vet. Jag önskar bara att hon inte alltid var så…
Det finns liksom inget ord för det.
Praktisk?
Coolt! Vi uppfann precis ett ord.
Tack för det här. Det är skönt att veta att det finns fler hopplösa romantiker.
Ja. Jag menar, vad är starkare än kärlek?
-Kanske blixtar. Men det är allt. -Exakt.
Om man är ämnade för varandra klarar man allt.
Exakt.
Fattar du vilken tur man har om man hittar den rätte? Nån man känner sig bekväm med.
-Nån man kan prata med. -Och allt känns enkelt.
-Ja, nån som bara… -Förstår en?
-Ja. -Ja.
Vad fan!
-Leia? -Gwen!
-Nate? -Gwen!
Det var en fluga på min dingdong.
Den där Fenton gör mig förbannad.
Men jag vill också ställa upp för Sherri.
Åh, vilket drama. Eller hur, mama?
Vem är du?
Jag tror han ligger med Gwens mamma.
Ja.
Ja, det gör jag.
Och vi hade precis tänt vår låga på nytt. Men så kom Fenton och stampade ut den.
Gråt med mig.
Jag kan inte krama vatten ur en sten.
Ni är inte till nån hjälp.
Jag saknar mitt folk.
Tänk om det här livet inte ens spelar nån roll?
Tänk om vi inte ens är här.
Eller nej.
Tänk om jag är här, men inte ni.
Hallå?
Alltså…
Jag glömde helt bort varför jag skrattade.
Visst är det roligt?
Jag börjar tappar tålamodet med dig.
Du måste vara med henne.
Det finns inget vackrare än två människor som passar perfekt ihop, som…
Som två såna här potatis…
Hur lyckas de ens?
Jag tror jag har det.
Jag måste släppa mitt agg mot Fenton för att fixa förhållandet med Sherri.
Fez! Vad gör du här?
Donna?
Åh, vad bra. Det gamla gänget är här.
-Vi går ut så att du får lite luft. -Donna, jag kan inte.
Eric är min bästa vän.
-Hur? -Jag vet inte.
-Varför? -Jag vet inte.
Han är Jays bästa kompis. Han är Nikkis pojkvän. Han är din bror.
Det här är så illa.
Varför skrattar du?
Förlåt. Jag tänkte bara på första gången vi kom upp hit.
Du hade aldrig druckit öl eller kysst nån. Och du tjatade bara om din debattklubb.
Vilken tönt jag var.
Men nu skapar du kaos. Jag älskar det.
Vad ska jag göra nu?
Det finns inget att göra.
Du kysste inte Nate. Du är inte skyldig Jay nånting.
Så åk tillbaka till Chicago nu.
Och så ringer du mig varenda jäkla dag. Vi ses så mycket vi kan.
Sen kommer du hit nästa sommar, så gör vi om alltihop.
Det är en bra plan.
Vänta. Jag har nåt åt dig.
-Vill du hinna bryta mot en lag till? -Vid det här laget, varför inte?
Jag vet inte vad du sa till Fenton, men han har backat.
Han fixar trädet och en ny heltäckningsmatta i badrummet.
Jag gillar dig, så jag släppte mitt ego och gav honom en försoningsgåva.
Jaha, nu är den björken min bitch.
Då kan jag väl ta av den här.
Ta en bild. Då räcker det längre.
Jag fick håret från en hundsalong.
Jag vann.
Tack för hjälpen. De flesta killar hade bara lämnat mig i sticket.
Att höra dig säga det gör mig känslosam. Och känslorna tar sig ner till mina byxor.
Min kropp är ett sånt pussel.
Då går vi till sovrummet och sätter ihop våra bitar.
Jaha, jag hoppades på sex. Men visst, vi gör det du vill göra.
-Tack för allt, farfar. -Kom hit, stumpan.
Det var underbart att ha dig här.
Dig.
Men säg åt dina vänner att de inte är välkomna i källaren när du är borta.
Min tur!
Jag älskar dig, hjärtat.
Dina vänner får använda källaren hur mycket de vill.
Tack, farmor. Jag älskar dig också.
Okej.
Farfar, det är för hårt.
Kitty! Hon kastar in handduken.
Hej.
Vi behöver inte prata om det. Det var ingenting.
Visst.
Säkert?
-Jo, det var nåt. -Ja, det var definitivt nåt.
Leia!
Vilken tur att jag hann innan du åkte.
-Hej, bro. -Ingenting.
Vad gör du här?
Jag rannsakade mig själv och gjorde massa karate.
Och jag insåg att jag hade fel. Jag är inte redo att ge upp om oss.
Och jag vet att jag var en idiot,
men om du bara ger mig en chans så tänker jag gottgöra dig varenda dag.
Jay, det är jättegulligt. Jag…
Jag är bara lite förvirrad just nu.
Det här kanske kan hjälpa.
Den var bra.
Gwen.
Hon ringer när hon är hemma.
-Inte om jag ringer först. -Okej, det räcker.
Okej, Le-Le. Säg hej då nu, vi måste åka.
-Ring så fort du är hemma. -Vi har mycket att prata om.
Se glada ut!
Det var sista bilden. Mitt jobb är klart.
-Jag är så ledsen. -Va?
Inget.
In i bilen.
Jag kommer sakna henne.
Jag med.
Inte.
Leia, nej!
Det är okej, kompis.
Kom tillbaka, Leia! Kom tillbaka!
Undertexter: Camilla Dunér