SERIÁL NETFLIX
Lidé věří, že umíráme ve chvíli, kdy nám přestane bít srdce.
Ale to není pravda.
Umřít se dá mnoha způsoby.
Když se ocitneš na druhé straně,
tvoje tělo se připraví přijmout temnotu
a milovat stíny.
Mariano! Mariano, ven!
Synku.
Objeví se záblesky světla. A pak najednou uvidíš…
Pomoc!
…neuvěřitelně nádherné barvy.
Pojď sem!
Není to ráj.
Ani žádná neznámá nová dimenze.
To se ti jen tvoje duše snaží ukázat, kdo jsi a po čem toužíš.
Raz, dva, tři, čtyři. No tak!
Smrt není konec.
Ale na posmrtný život nevěřím.
Vím, o čem mluvím, protože právě odtamtud píšu.
Synáčku můj!
Synáčku můj.
SVATÁ RODINA
NAPSAL ABEL AGUILAR PRVNÍ VERZE
Julie.
Je mi to moc líto.
Ať Bůh požehná jeho duši.
Natalia je tamhle.
Zlatíčko. Klid.
Klid.
To nic. Jsem tady. Klid.
Kde je Nico?
Doma, s Malikou.
Takhle jste se neměli poznat.
Zůstanu tak dlouho, jak budeš potřebovat, než se všechno vyřeší, ano?
A ona? Ví o tom?
To je dobře.
Táta ví, co dělat.
Neměla jsi bratra nechávat o samotě.
Už ti nemůžu věřit.
Jdu do školy.
Až se vrátím, budu zase au pair.
Tak jsi to rozhodla. Ahoj.
Aitano!
Mohla jsi způsobit nehodu.
Už jsem se omluvila. Musela jsem jenom na chvilku na vzduch.
- Na chvilku? Bylo to několik hodin. - Už jsem se omluvila.
Nemůžeš bratra nechávat samotného! Co na tom nechápeš?
Abela?
Moc vtipné.
Ten malý není můj bratr.
Ten malý je tvůj bratr.
Slib mi, že se o něj postaráš, kdyby se se mnou něco stalo.
Ne. To ty mi něco slib.
Den, kdy tohle skončí.
Nemůžu tu frašku už vydržet.
Chci zpátky svoje věci!
Hrát na klavír…
Být s lidmi. Copak to nechápeš?
Ale chápu, miláčku.
Snažím se ty pasy získat.
Dej mi datum.
Dělám, co je v mých silách.
Kéž bych ti mohla říct datum.
Ale nemůžu ti nic slíbit.
Tak si vyber, který z těch slibů se ti líbí víc.
Ten tvůj, nebo ten můj.
PASY ULICE LAS FLORES Č. 8, MADRID
To myslíš vážně? Je to jenom kresbička.
O to nejde.
Lorenzo musí mít možnost se vyjadřovat tak, jak chce.
A to taky dělá. Hodně se zlepšil.
Blanco…
Já vím, že to nekreslil on. Znám ho.
Jo? A myslíš, že já ne?
Alicio, nevím přesně, kam tím míříš,
ale netušíš, jak těžké je vychovávat dítě.
Trávím s nimi deset hodin denně. Nějakou představu mám.
Jenom chci pro Lorenza to nejlepší.
Nemáš ponětí, jaké je vychovávat dítě s tímhle syndromem.
- Myslíš, že je to snadné? - Ne.
Někdy si říkám, co se to vlastně stalo…
Ale nerozumím tomu.
Nech to na mě. Vychovávám ho já.
Vždyť ty by ses ještě před pár dny ani neodvážila být matkou.
A pak ti přijde ten dopis a ty nám nic neřekneš?
To proto, že se taky bojíš.
Zítra s ní jdeš na procházku ty.
Klidně ji budu brát každý den.
Ne, ne.
Jak se má Ana?
Ana?
Ana spí jako andílek.
Myslím, že jsem jediný člověk na světě, co snídá toast s džemem a olivovým olejem.
Pozor na…
Jaká byla prohlídka okolí?
No…
Všechny domy na té ulici jsou úplně stejné.
Takže ten kluk bydlí ve sklepě.
Talíř?
Řekl ti něco?
Potvrdil mi, že bydlí v téhle čtvrti.
A řekl mi, že je mu 17, ne 19.
Samozřejmě. Co ta DNA?
Bez šance, Julia s Marianou to mimino nepustí z očí.
Já být klientem, přiletím sem a to dítě si vezmu. Jako to udělala ona.
Poslouchej, Caterino. Musím s tebou probrat dvě věci.
První je, aby sis uklidila ty krabice.
A druhá to, co se stalo na večírku u Blancy.
A co se stalo?
Klidně si chlastej, ber drogy, dělej si, co chceš.
Ale když jsme v práci, tyhle kraviny nechci vidět.
Co to sakra meleš?
Jenom jsem se bavila.
To je všechno. Mám to pod kontrolou.
A navíc…
Nejsi první chlap, co se mě snaží ovládat.
A to obvykle nekončí dobře.
Jasný, zlato?
Jejda.
Vyjádřil jsem se jasně, ne?
Jelikož jste dnes neobyčejně při vědomí, budeme se věnovat sovětské kinematografii.
Co vy na to? Ano?
Můžete mi doporučit nějaké filmy o pianistech?
O sovětských pianistech? Zajímavé.
Ale pro doporučení si přijďte v pátek do filmového klubu.
Takže, co je vlastně sovětská kinematografie?
Ten pojem zahrnuje veškerou tvorbu z let 1922 až 1992…
Pardon. Uhni kousek. Nevidím.
- Tebe ty nudný kecy zajímají? - Máš lepší plán?
Lehnout si do trávy?
Říkal jsem lepší plán.
Vytáhnu tě odsud. Ale žádná šílená cyklistika.
Řídit budu já.
Půjdu první. Pak ty.
…mělo i hravou, atraktivní stránku.
A to se ukázalo až o mnoho let později.
Dobrý den.
Je tu Omar?
Počkejte tady.
Omare! Nespokojená zákaznice!
Pojďte za mnou.
- Tudy. - Díky.
Omare.
Nezvedáte telefon.
Víte, že dostat ty pasy není snadný.
Ani levný.
Přinesla jsem další peníze. Tady.
- Chtěla jste čtyři, ne? - Ano.
Tohle vystačí na tři.
Vždyť jste to ani nespočítal!
Koho mám vynechat?
Aitano?
VÁNOCE
SVATÁ RODINA PRO MARIANU/AITANU, MOJE VĚČNÉ DVOJČE
Takže tady kouzlíte.
Neposmívej se mi. Nahráváme demo a zní to skvěle.
Budeme mít i koncert.
Lístky jsou za 1000 peset.
A určitě je komplet vyprodáno.
Ty jsi fakt pitomá.
Schválně, jak se ti bude líbit.
Kluci, tohle je Aitana.
Čau, Aitano!
Aitano, tohle je banda darebáků. Dávej si na ně bacha.
Takže ty jsi ten klavírní virtuóz?
Záleží, s kým mě srovnáváš.
Nemáš zrovna ruce pianistky.
Takový krátký prstíky.
Mně až tak krátký nepřijdou.
Tak už sklapni. Pojď, jdeme.
Nejsou takový paka, jak vypadají.
Mohlo by to být i horší.
Tak co?
Přijdeš nám na koncert křičet jako šílená fanynka?
- A co za to? - No, budeš si mě moct poslechnout.
A dál?
A dívat se na mě.
A dál?
A dotýkat se mě.
A dál?
Takhle asi brzo skončíme na záchodcích.
Dobrý muzikant ovládá tempo.
Na to nezapomínej.
Otevři!
- Ano? - Glorie, to jsem já!
Alicio…
- Musíš zavolat policii. - Cože?
Byl tu lupič. Viděla jsem ho jít ven.
Já nikoho neviděla.
Byl to muž. Vážně. Mladý kluk.
To si nemyslím. Spustil by se alarm.
Musel to být jenom stín. Nedělej si starosti.
Jsi v pořádku?
Jasně, nic mi není.
Zavolám ti zítra. Dáme si spolu snídani. Co ty na to?
- Tak jo. - Tak zítra.
Pusu, zlato.
Zasranej klíč!
Abele!
- Hej! - Do prdele!
Debile.
Co, ty na někoho čekáš?
Ne. A co ty, někoho hledáš?
Jenom běhám, nevidíš?
A já jenom skejtuju, nevidíš?
- Jednou to budeme dělat spolu. - Co?
Běhat. Víš, že skejtovat neumím.
Naučím tě to.
Když mi slíbíš, že si nezlámu kolena.
To ti slíbit nemůžu.
Ale jsou tu docela dobrý skateparky.
Tak jo. Můžeme jít odpoledne nebo ráno.
Chodím do školy.
Fakt? Co studuješ?
Film.
Chceš být režisér?
Jo.
Vážně? A co je na filmu nejkrásnější?
Když někdo umře pro lásku. To je krásný.
Nezapomeň na mě, jestli jednou budeš slavným režisérem.
Tak jo.
Máš internet?
Chodívám chatovat na Terru.
Jakou máš přezdívku?
„JáAbel“.
- Jsi tam jako „JáAbel“? - Jo.
- Bože. - A ty?
German21.
Proč 21?
Napíšu ti a můžeme si někdy v noci zaskejtovat.
- Aspoň nás nebude nikdo rušit. - Tak jo, German21. Ozvi se.
Uvidíme se zítra.
SVATÁ RODINA PRO MARIANU/AITANU
Příští týden se vracím do Argentiny.
S tátou a Nicem.
Právě jsem ztratila syna.
Já jsem právě ztratila manžela, Julie.
Mám vás všechny moc ráda, ale…
Ale potřebuju být s rodinou v Argentině.
Bez Santiho…
sem nepatřím.
On by ti nedovolil ho odvézt.
- Můžeš kdykoli přijet. - To není pravda, a ty to dobře víš.
Neodvážej ho, prosím tě.
Nico je to jediné, co mi po něm zbylo.
Táta už koupil letenky. Prosím, pochop to.
Ne, nechápu to.
Víš, co je tvůj otec zač.
Odjela jsi sem, abys od něj byla dál.
Změnil se.
Všechno se změnilo.
Ani jsi to dítě nechtěla.
Ale přijala jsem ho.
A z celého srdce ti za to děkuju.
Ale jeho matka jsem já.
On je taky…
Je i můj.
Spí jak zabitý.
Má rád, když ho uspáváš ty.
Volal mi šéf.
Zítra se musím vrátit do Kolína.
Měl jsi mít celý týden.
To ano, ale Ericovi se předčasně narodila dvojčata
a někdo tu práci mezitím musí udělat.
Že mu blahopřeju.
Sakra, Blanco, co mám asi dělat? Potřebují mě.
- Nejsou sami. - Ty jsi fakt naštvaná?
Jsem zaskočená. To je něco jiného.
Myslíš, že se mi odjíždí snadno?
Vypadá to tak.
Blanco, je to složitější, než to vypadá, věř mi.
Vezmu si pár dní volna a pojedeme všichni na dovolenou.
Slibuju.
Zbláznil ses?
- Co se děje? - Co se děje?
Alicia tě viděla!
Jaká Alicia?
Moje kamarádka.
Takže ty máš kamarádky, jo? Já taky potřebuju chodit ven, mami.
Dala jsem ti klíč, protože jsem ti věřila. Myslela jsem, že dáš pozor.
Vrať mi ho.
Ne.
Broučku…
Mohli bychom přijít o všechno. Dej mi ten klíč, prosím.
Dej mi ten klíč.
A na to svoje psaní zapomeň.
Mami, je to jenom příběh.
Je to náš příběh.
A není to film.
Kéž by to tak bylo.
Poběž.
- Viděl mě někdo? - To je jedno.
- To teda není! - Jsme v bezpečí, ségra.
Máma to má vymyšlený.
Změna plánu. Nikam nejedu.
Neblbni. Jedeme na letiště.
- Její plán je šílený! - Nechce nás všechny ztratit.
Právě jsme ukradli dítě!
- Je to její syn! - To dítě je Natalie a Santiho.
Nenech se zmást.
To oni jí ho ukradli. Máma se obětovala pro Santiho.
Natalia už nepatří do rodiny.
Dobře. Máma dostala, co chtěla.
Myslíš taky na sebe?
Na všechno, čeho se budeš muset vzdát?
Mariano, já chci, abychom byli spolu.
Nemůžeme ji opustit. Jinak to nebude fungovat.
Santi by na tebe byl hrdý.
Je to moje vina.
Mariano!
Jsme rodina.
Co je to?
Dobrá práce, ségra.
Chtěl jsem tě o to poprosit.
Narodila jsem se tři minuty před tebou.
Vždycky budu napřed.
Jo. Ale podrazila jsi mě.
Jak to myslíš?
Ten scénář jsem dal tobě. A máma ho četla.
- Já jí ho nedala, přísahám. - Každopádně zuřila.
Tentokrát mi neodpustí.
Jasně, že odpustí.
Jsi její miláček.
To není pravda.
- Mně to nevadí. - Tebe zas zbožňoval Santi.
Santi tě taky miloval.
Jo, ale nemluvil se mnou.
Podle mě tušil, že jsem teplej.
Miloval tě.
Stejně jako já.
Nenechám tě tu shnít o samotě.
To je Germán.
Tvůj kluk je ten nový soused?
Ale ten je ženatý!
ČAU, VIDÍME SE DNESKA? :)
Nemáte někdo ibuprofen? Asi mi praskne hlava.
- Vždycky ho nosím na kocovinu. - Díky.
No, dřív to bylo na kocoviny, ale teď…
- Děťátko pláče? - Přesně.
Díky.
Zvykneš si.
Vím, že to bude znít šíleně, ale…
Myslím, že mě Ramón podvádí.
- Jak to? Viděla jsi ho s někým? - Ne.
Ne, ale kdykoli za námi přijede, vždycky musí odjet dřív.
Náhodička, že?
Život je plný náhod, to mi věř.
Prý dneska letí do Kolína, ale myslím, že zůstane tady.
Potřebuju, abyste šly se mnou.
Blanco.
Opatrně. Kdo hledá, najde.
Co kdyby to byl tvůj manžel?
Můj manžel? No… Toho jsem nechala.
Nedokázal mě ani pořádně podvádět.
Promiň.
To nic. Jen říkám, že jsou i decentnější způsoby.
Jaké?
Můžeš se mu podívat na účty, zkontrolovat jeho adresář,
prohledat mu kapsy… Každý něco nedotáhne.
Jsem hodně žárlivá.
Je úplně studené, půjdu to ohřát…
Ohřeju ti to. Odpočívej.
- Já jdu taky na záchod. - Díky.
Caterino, všechno si to budu pamatovat.
Jak se to dělá s tím adresářem? Mám postupně obvolat všechny kontakty?
Ne, musíš si promluvit s ním.
Aha, a co mu mám říct?
„Šťastnou cestu, zlato. Nepícháš náhodou někoho jiného?“
Nehýbej se.
Za dva měsíce by měly být papíry hotové.
Eva je kouzelná.
Ev? To se mi líbí.
Krásné jméno, ne?
A kolik jí je?
Tři. Její matka je ve vězení.
Jakmile se jí vzdá, Eva bude mít nový domov.
Je vážně sladká.
Je teď Eva tady v centru?
Chtěl bych ji vidět.
Předpisy to nedovolují.
Ale můžu vám ukázat fotku.
Ne.
Radši bych ji viděla, až to bude jisté.
Dobře. Budu vás informovat. Na shledanou.
- Díky. - Díky.
Mohla ses trochu usmívat. Tváříš se jak na pohřbu.
Byla jsem nervózní.
Poslední dobou to vypadá, že ti na ničem nezáleží.
Jasně, že záleží.
Dost mě překvapilo, že jsi kamarádkám neřekla o tom dopisu.
Chceš vědět, o co jde, Pedro? Ty můžeš mít děti.
Mohl bys mít svoje vlastní dítě.
Zlato.
Já tě miluju.
Šíleně moc.
Ty jsi moje rodina.
Ty a brzy taky Eva.
Co?
- Dneska zůstaneš doma. - Cože?
Dnes večer zůstaneš s Hugem a Lorenzem tady, ano?
Ne, mami. Dneska ne, ani náhodou.
Musím tak na dvě hodiny ven.
Mám sraz s Blancou.
Aha. Bezva plán.
Příště mě na tu party taky pozvi.
Pasy už jsou na cestě, Aitano.
Vážně?
Kam chceš radši? Do Toronta? Do Vancouveru?
- Brácha to ví? - Ne.
Je to překvapení.
Mami, tys mi vlezla do pokoje a vzala Abelův scénář.
Už ses mi do života míchala dost.
Ještě jednou, a na mě i na bráchu můžeš zapomenout.
Varuju tě.
V Kanadě se ti bude líbit. Uvidíš.
Prosím, pozor.
Poslední výzva k letu do Barcelony.
Prosím, předložte palubní vstupenky.
OBJEVTE MELILLU
Prosím, pozor…
- Gloria Románová. Máte nějaká zavazadla? - Ne, žádná.
- Prosím k východu 3. Šťastný let. - Děkuji.
Caterino.
Promiň, ale musíme si promluvit.
Ano, musíme si promluvit. Ale než začneš…
Vím, že se někdy chovám jako blbka…
a že mám výbuchy agresivity.
Ale taky se umím omluvit.
A pracovat.
Odpustíš mi?
S tímhle ano.
Dobrá práce.
Díky.
Přijde chůva, takže dneska večer makáme oba.
Dobře?
To je škoda.
Dámská jízda.
Kdy to letí?
V půl jedenácté. Teď by měl vyrážet, aby to stihl.
Zhasni světla.
No jo, máš pravdu.
- Neměly jsme sem chodit. - Měly jsme se trochu napít.
Kde mám cigarety?
- Ty kouříš? - Dneska jo.
Nemůžu je najít.
Vyšiluješ. Ukaž, najdu ti je.
To jako vážně?
Já vím, nesměj se. Jenom mě napadlo, že by se mohl hodit.
To je super. Jsi jak Inspektor Gadget.
Jestli je s někým jiným, jsem fakt schopná všeho.
Ramón není tenhle typ manžela.
To chci právě zjistit. Jaký typ manžela je.
Pozor!
Tamhle je.
Jede taxíkem.
- Je sám? - Ano.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
- Na letiště, prosím. - Jistě.
Jede sám.
- Nastartuj. Startuj! - Mám ho sledovat?
Nechce nastartovat!
Ale prosím tě.
Ruční brzda!
Tu jsem odjistila. Nestartuje!
Určitě?
Nechce nastartovat!
- Telefon. - Nestartuje to.
Zvoní ti telefon!
- Telefon. - Přestaň.
- Zastav to. Počkej. - To je Ramón.
- Zpráva od Ramóna. - Dej to nahlas.
Proboha.
Poslyš, nechci odjíždět takhle.
Jestli chceš, přileťte zítra s Lorenzem za mnou.
Byl bych moc rád.
Pusu. Miluju tě.
Bože. Jsem tak pitomá.
Já jsem tak pitomá.
No dobře.
Jste fakt vtipné.
Konečně.
Proboha.
Ty mě natáčíš?
Jo, ty nuďasi.
- Nic lepšího neumíš? - Tak se předveď ty, chytrolíne.
Já umím jiný věci.
Aha.
Co třeba?
Jsi v pohodě?
Jo.
Je to poprvé, co se líbáš s mužem?
A co ty?
Tohle není dobrý, Abele.
Já jsem ženatý a tobě je 17.
Je mi 19.
Říkals, že je ti 17.
Lhal jsem.
Proč jsi mi lhal?
Byl jsem nervózní.
Ví to o mně jenom ségra.
Ty máš sestru?
Jo, ale žije v Itálii.
A ty za ní nejezdíš?
- Nepotřebujeme vědět všechno, že ne? - Ne.
- A stejně v tom není takový rozdíl. - V čem?
Mezi tím, co jsme, a tím, co chceme.
A co chceš ty?
To samé, co ty.
Řekněte mi pravdu, holky. Ztrapnila jsem se?
- Ne! - Díky bohu.
Dlužím vám oběma večeři. Nebo dvě.
Jenom natankuju a pojedeme domů.
Potřebuju na záchod. Půjdeš se mnou?
Jasně.
Dobrý večer.
Můžu dostat benzín za 2000 peset?
Ten dalekohled, no teda…
To bylo něco.
- Je to celkem nebezpečné, ne? - Co?
Nevím.
Když…
Když nějakou lež opakuješ tak dlouho, až se nakonec…
Až se nakonec stane pravdou.
No jo, to se občas stane každému, ne?
Tahle písnička je pro jednu úžasnou osobu,
na kterou celý večer čekám.
Tahle je pro tebe, Aitano.
Baf!
LABORATOŘE BIOMED ULICE PEZ 33, 28007 MADRID
- Díky. - Rádo se stalo.
Lidé věří, že umíráme ve chvíli, kdy nám přestane bít srdce.
Ale to není pravda.
Umřít se dá mnoha způsoby.
Na druhé straně se tvoje tělo připraví
přijmout temnotu a milovat stíny.
Zorničky se rozšíří víc než kdykoli dřív, protože oči se nechtějí zavřít navěky.
Smrt není konec.
A v posmrtný život nevěřím.
Překlad titulků: Sára Foitová