Tidigare i Agatha All Along...
- Jag har saknat dig. - Vill du inte ha mig på topp?
Jag ska bara få purpurn tillbaka. Sen kan du ge dig på mig.
Okej då.
- Vem är du? - Jag heter...
- Nån har satt ett sigill på pojken. - En förtrollning?
Gulliver! Du är otursförföljd.
Hennes mamma var både häxa och en berömd rockgudinna.
Lorna Wu? Hon gjorde balladen känd.
Ryktet säger att Lorna Wu stupade på Vägen.
Vägen finns inte. Ni fattar inte. Det är bara en dum låt.
- Snygg tatuering. - Mamma tvingade mig.
Hon sa att kvinnorna i vår släkt var förbannade. Hon var inte frisk.
- Mamma? - Din mormor dog idag.
Nu är det min tur. Den kommer att ta livet av mig.
- Säg inte så! - Jag kan inte skydda dig!
"All skräck väck." Vi ska möta våra värsta mardrömmar.
Sharon är död.
"Finns du inte nära, låt min sång dig lära"
Jag trodde inte att du var av rätta virket.
Att vem var av vilket virke?
Så tysta alla är.
Visa respekt. Såvitt vi vet dog hennes mamma också på Vägen.
Det gjorde hon.
Det vet vi inte säkert. Hon kanske är här nånstans.
Hon dog på turné.
Hotellbrand.
Om du inte försöker hitta henne här, varför följde du med?
Hon sa att Vägen var min räddning.
Från vadå?
RIP, mrs Hart.
Då så. Ska vi?
Jaha, ja... Vad klämmer skon?
Nån har dött, Agatha.
Ja. Alice och tonåringen gräver snällt nog en grav åt henne.
De kommer ikapp sen. Kom nu.
Vi skulle aldrig ha värvat mrs Hart.
Det är klart hon dog på Vägen. Desto mer kraft åt oss.
Din svindlande hjärtlöshet åsido måste vi hantera att häxkretsen är ofullständig.
Jaha. Nu förstår jag vari förvirringen ligger.
Vi behövde hela gänget för att ta oss ut på Vägen.
Nu är det var kvinna för sig själv.
Balladen går ju så: "Med hembrygd tår, och kretsen två, du storhet, magnifik."
Texten lyder "med kretsen når du storhet, magnifik".
- Jaså? Det är "kretsen två". - Det går inte ihop.
Om man har pluggat på, jo.
Alices mamma spelade in den mest populära versionen av balladen. Vi frågar henne.
Visst.
Hur många andra häxor överlevde Vägen förra gången?
Oavsett behöver vi en grön häxa.
Vi hade inte överlevt förra prövningen utan min kunskap.
- Alla gjorde inte det. - Då borde du ha skyddat mrs Hart.
Minns jag rätt drack mrs Hart två glas förgiftat vin.
Men hur många doser motgift fick hon, trolldryckhäxan?
Det är ditt fel.
Det är allas fel. Vi såg inte efter varandra.
- Vi misslyckades fatalt. - Fatalt för mrs Hart, ja.
Om vi ändå kunde åka hem.
Det går inte. Vi kan inte återvända.
Och vi borde inte fortsätta. Inte utan en ny grön häxa.
- Människor går inte att ersätta. - Inte?
Vi kanske kan frammana en reservhäxa?
- Till Vägen? - Mycket kan gå snett med det.
Så mycket har redan gått snett.
Vi är ju alla häxor utan krets.
I och med det är vi regelbrytare. Eller hur?
Vi får vara försiktiga. Och specifika.
Ja. Bra sagt. Är det nån som har en formelbok?
Må hon vara stark och vis, och behärska konsten.
Må hon vara smart, och inte störig.
Och inte så politisk av sig.
Må hon se bra ut.
Kan hon ta med sig värktabletter?
- Vad gör vi nu? - Nu väntar vi.
Sann trollkonst tar tid. Man måste låta trolldomen marinera, gro...
- Vad gjorde du, Agatha? - Jag? Vi var alla inblandade.
Gjorde vi en zombie av mrs Hart?
- Vilken formel var det? - Varför så små bokstäver?
Är det du, mrs Hart?
Jag hörde att ni hade fest.
- Hur... - Jag var i närheten.
Överraskning, min sköna.
- Vi frammanade henne precis. - Vad gör du?
Vänta!
Läget? Jag heter Rio.
- Hejsan. - Läget.
Är du en grön häxa?
Inte "en" grön häxa...
Snarare Den gröna häxan.
- Ska vi vandra den här, eller? - Ja, precis.
Så det här är Häxornas väg?
Häftigt.
Den farliga, men karismatiska, kvinnan är tillbaka...
Vill du prata om det?
Är vi i fara? Värre fara än för tio minuter sen?
Kolla här.
- Går hon att lita på, tror ni? - Vi vet inget om henne.
Agatha hatar henne, det talar till hennes fördel.
Jag är kluven. Hatar jag henne eller vill jag fråga om hennes nummer?
- Samma här. - Visst?
- Hejsan, hallå på dig. - Hej.
Vilken otäck mara.
Då var det dags igen.
Pass.
- Redan myteri? - Alice.
Alice...
Vad är planen, Alice?
Att gå tillbaka. Gå runt. Vart som helst förutom in.
Jag håller med dig, till skillnad från Vägen.
Så vi får nog gå in.
Nymåne.
Eldfasen.
Okej.
Kom nu.
Drick ingenting, ät ingenting, rör ingenting.
- Nåt verkar ha hänt dig. - Kolla in mig, alltså.
- Vi hör hemma på ett skivomslag. - Vägen anpassar sig efter kretsen.
- Vägen är inte särskilt subtil. - Vad händer sen?
- En prövning. - Ingen fuskar den här gången.
Moi?
- Ja, tonåring? - Jag kom att tänka på inbjudan vi fick.
Den här kanske också inleds med en gåta.
Bu.
Nej.
Hon försökte låsa upp Vägen med sina konserter, eller hur?
Hennes fans var hennes häxkrets.
Två år efter turnén fick hon sälja låtarna för att behålla huset.
Bestäm dig, är jag skör eller tossig?
Båda två, ärligt talat.
- Alice! Gör det inte. - Gör inte vadå?
- Ursäkta? - Gör inte vadå?
Vadå, gör inte vadå?
Knack, knack.
- Hur går jakten efter makten? - Den går.
- Vilka är de där? - Mina nya bästisar.
Jag är otålig.
- Jag känner för att åsamka skada. - Du är tidig.
Det var inte upp till mig.
Magi tenderar att följa minsta motståndets lag.
Det blir den närmsta, mest lämpliga kandidaten som skickas ner. Eller upp.
- Varför tog du med pojken? - Ju fler händer...
Vägen kanske är som Schweiz.
Vad sägs om en vapenvila?
Vi kan vara... Inte vet jag...
Ett stort äventyr till, bara.
- Du och jag. - Precis som förr?
Både arbete och nöje.
Det kunde väl vara trevligt?
Häxorna här måste bara ta mig till vägens slut.
Du bestämmer.
Vad händer härnäst?
Jag går igång på att se dig göra vad du gör bäst.
Och det är...?
Att döda alla andra häxor.
En efter en.
- Sen då? - Du får dina krafter...
...och jag mina kroppar.
Hallå där! De är faktiskt min krets. Jag har slutat med sånt.
- Jag visste det! - Vad snackar hon om?
- Vad var det? - Jag trodde det var en ledtråd.
Varför trodde du det?
SPELA MIG
Den snurrar baklänges.
- Få tyst på den! - Stäng av!
Det var en förbannelse.
Jag tror att prövningen har börjat.
Varför ler du?
- Hon turistar. - Hon är sjuk i huvudet.
Ingenting händer. Förbannelsen kanske inte är så farlig.
Känner ni er...
Vadå?
Jag känner mig... lättare.
Vad är det, Lilia?
- Det bränns! - Vad orsakar det?
- Hur stoppar vi det? - Skydda henne, Alice!
Får jag låna?
Få bort det!
- Kan du rita en cirkel runt mig? - Mår du bra?
Hur bryter man förbannelser...? Salviaknippen? Saltbad?
Hitta och tala förstånd med häxan som la den?
När väl hämnden släppts lös kan den inte återkallas.
Vad gör vi då?
Förbannelser kan bara hävas om man bemöter dem.
Nej!
Snabbare!
Hennes axlar...
Har jag också en sån?
Hör ni?
- Vad är det för nåt? - Förbannelsen.
- Baklängesskivan. - Hur låter den framlänges?
Balladen om Häxornas väg
- Visst var det du som drog hit den? - Låt henne vara.
Jag trodde inte på den. Jag trodde det var mitt eget fel.
Att jag alltid får sparken, att allt jag rör vid blir till skit.
Att jag inte kunde rädda henne.
Jag intalade mig att de var födelsemärken, fastän hennes såg likadana ut.
Vänta nu... Är det här en nedärvd förbannelse?
Stackare.
Stackars oss! Vi har fått hennes gamla släktförbannelse.
Jag är ledsen.
Hallå.
Förbannelsen attackerade mig.
Är jag en del av häxkretsen då? "Båd välsignelse och börda."
Det här gänget är knappast välsignat.
Mår han bra?
- Tänkte du bo i den där cirkeln? - Kanske det.
- Mår du bra? - Vad är planen, Agatha?
- Precis. Där har vi lösningen. - Det är det inte.
- Vadå? - Vi måste spela Lornas ballad.
- Aldrig! - Det tycks vara meningen att vi ska jamma.
Till vilken nytta?
Balladen låser upp Vägen, och vi är redan här.
Lornas version är annorlunda.
Vad ville Lorna ha av Vägen?
Vad var hennes avsikt?
Att rädda sin dotter.
Du borde brunnit upp för länge sen, men här är du.
Dyster och flackande, men vid liv.
Det beror på att det alltid är nån som spelar den där låten du avskyr.
Lornas version är beskyddande trolldom.
Den beskyddade... dig.
Nu kanske den kan skydda oss.
Vem är bra på piano? Lilia?
Nej, jag spelar bara fingercymbaler och lite panflöjt.
- Jen, då? - Balett.
Kom igen, hörni!
- Jag kan typ gitarr. - Bra. Jen, du är på bas.
- Jag står i cirkeln... - Jen!
Se där, fingercymbaler.
Alice...
Spela rätt och spela bra, så kanske vi inte dör.
- Agatha! - Fortsätt spela!
Den läxa jag har lärt
är att söka inge mod
Vår band är stöpt i eld
såväl som vatten, luft och jord
Magi så het att ingen vet hur länge den förblir
Jag tror att det funkar.
Tar vägen där, du är mig kär
Må djärvhet stå mig bi
Ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Vandra med mig, frände
Mot äran vid vägs ände
Kul! Eld!
Den är arg.
Kom in i matchen och spela som en häxa!
Uppfylld utav kraften i skogens mörka natt
I cirkeln gick så dansen som ond och god besatt
Farofull, men för skattens skull vi prövningar utstår
All skräck väck, en port avtäcks till kärlek som består
Vi vandrar ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Tårar, blod och ben
Tillsammans och allen
Finns du inte nära, låt min sång dig lära
allt som krävs för att för vår kärlek slåss
När du mig saknar, minnet i dig vaknar
Det är bara så vi klarar oss
Klarar oss
Vi vandrar ner, ner, ända ner
Vandra häxors väg
Förbannelsen.
Jag ser den. Jag kan se den.
Jag kan ta kål på den.
Vandra häxors väg
Ner, ner, ända ner
Hur krokig den än ser ut
Vi ses där den tar slut
Klarade vi det?
- Den är borta. - Är den?
Utgången.
Vi lyckades. Hurra.
Tonåringen! Vad hände med honom?
Han blöder. Han måste härifrån.
- Försiktig. - Akta huvudet.
- Försiktigt. Jag tar den. - Så mycket blod!
Vad kan vi mer göra?
- Han är ung, och stark... - Nej!
Nej.
Vad behövs, Jen? Vad behövs?
- Jen! - Vatten och månsken.
Okej.
Skynda dig!
- Här är det. - Håll i här.
Tre i svärd.
- Du gör det bara värre. - Vänta.
Jennifer...
Se vad du gjort.
Vi flyttar honom så han ligger bättre.
Jag ser mig som mer än bara en häxa.
Min släkt är rootworkers och jordemödrar sedan elva generationer.
- En jordemoder... - Hur blev du bunden?
Jag bjöds in till den nybildade Storbostons förening för obstetrik-
för att dela med mig av min expertis.
Det var en fälla.
Jag vet inte hur han gjorde det. Band mig utan magi.
Så mycket var den läkareden värd.
När mamma dog slutade jag tro på allt det hon hade lärt mig.
Jag var så arg.
Jag hoppades att Vägen var en myt, så att jag kunde fortsätta vara arg.
- För att... - Det var för din skull, vet du nu.
- Det gör dig ledsen. - Du har rätt.
Ledsen är bättre än arg.
- Lägg på det här på dina tryckpunkter. - Varför då?
- För att det luktar gott. - Tack.
Vet ni det värsta med att vara häxa? Alla missuppfattningar och rykten.
Att vi pratar med getter. Att vi har en bröstvårta för mycket.
Har inte ni extra bröstvårtor? Jag är full av dem.
- Vill ni se? - Nej, tack.
Du lever fortfarande. Så bra.
Agatha...
Satte du sigillet på mig?
Nej.
Det kan jag egentligen inte veta.
Sigill påverkar också häxan.
Därför används de sparsamt. De är jätteirriterande.
Går de att häva?
Sigill förgörs, de hävs inte.
Innan du frågar "hur?" med din nyfikna lilla röst...
...är svaret: När de inte längre behövs.
Man måste inte veta vad nån heter för att veta vem den är.
- Akta så du inte råka säga nåt snällt. - Det ska jag inte.
Agatha...
Vad hände egentligen med din son?
Skynda på att läka, vi ger oss av snart.
Kolla här.
- Vad är det? - Ett vampyrbett.
Precis innan jag slog ut hans andra tand.
I början hatade vi varandra. Men nu...
Men nu...?
Lilia... Vart tar du vägen egentligen?
Hur är det med honom?
- Han är kaxig. - Det bådar gott.
Du kan väl visa dina krigsskador?
En strumpsticka i armbågen. Har ni hört talas om Frihetens döttrar?
- Nej. - Just det.
Jag har ett ärr.
- Det har du inte. - Jo.
För länge sen fanns det nån jag höll kär.
Jag var tvungen att göra nåt som jag inte ville. Men det var mitt jobb.
Det gjorde personen illa.
Hon är mitt ärr.
Jag måste sträcka på benen.
Tro inte att jag har glömt vad du sa i kontrollrummet.
Agatha...
Pojken är inte din.
Översättning: Dennis Johansson