În episoadele anterioare în Agatha de la bun început...
Mi-a fost dor de tine.
Nu mă vrei la capacitate maximă?
Lasă-mă să-mi recapăt purpura!
Și apoi vino și caută-mă!
Bine, Agatha.
Cine ești?
Mă numesc...
Cineva a pus un sigiliu pe băiatul ăsta.
Un „sigiliu” e o vrajă?
Gulliver! Ai adus doar ghinion.
Mama ei a fost vrăjitoare și o mare vedetă rock.
- Lorna Wu? - Liniștește-te!
A scris faimoasa versiune a Baladei.
Se spune că Lorna Wu a murit pe Drumul vrăjitoarelor.
Drumul nu e real.
Voi, fanii, nu înțelegeți nimic. E doar un cântec stupid.
Îmi place mult tatuajul.
Mama mea m-a pus să mi-l fac.
Zicea că toate femeile din familie sunt blestemate.
Avea probleme.
Mamă?
Bunica ta a murit astăzi.
Acum e rândul meu.
Mă va ucide.
Nu spune asta!
Nu te pot proteja!
„Învinge-ți temerile.”
Cu asta avem de-a face. Cu cele mai negre coșmaruri.
Sharon a murit.
„Când sunt departe, cântecul poate să te-aline”
Nu credeam că ești în stare.
Cine nu credeai că e în stare de ce?
Toată lumea e foarte tăcută.
Fii respectuoasă!
Din câte știm, și mama ei a murit pe Drum.
Mama chiar a murit pe drum.
Nu știm asta sigur.
Poate este încă aici.
A murit în turneu.
Incendiu la hotel.
Deci, dacă nu vrei să o găsești aici,
de ce ai venit cu noi?
A spus că Drumul mă va salva.
De ce anume?
Odihnește-te în pace, dnă Hart!
Păi, mergem? Bun.
Bine.
Deci, care e problema acum?
A murit o femeie, Agatha.
Da, iar Alice și puștiul sunt drăguți că-i sapă mormântul.
Deci ne prind din urmă când pot. Vámonos!
Bine.
Dna Hart nu a fost o alegere bună, da?
Normal că Drumul a ucis-o. E mai multă putere pentru noi, restul.
Lăsând deoparte cruzimea ta cumplită,
rămâne problema soborului incomplet.
Da. Bun, acum, înțeleg confuzia.
Ne trebuia toată gașca să ajungem pe Drum.
Dar, după aceea, fiecare e pe cont propriu.
După cum spune Balada,
„Arde și fierbe cu două soboare, și vei avea gloria.”
Balada spune clar: „Cu adevărate soboare, și vei avea gloria.”
- Serios? E „două soboare”. - N-are niciun sens.
Are, dacă studiezi Balada.
Mama ei a înregistrat cea mai cunoscută versiune a Baladei.
- Deci ce-ar fi s-o întrebăm pe Alice? - Bine.
Câte vrăjitoare au fost cu tine pe Drum data trecută?
Bine, în fine. Tot ne trebuie o vrăjitoare verde.
Nu am fi supraviețuit ultimei încercări dacă nu eram eu.
Nu am supraviețuit toate.
Tu ce făceai când dna Hart avea nevoie de protecție?
După numărătoarea mea,
dna Hart a băut două pahare de vin otrăvit.
Câte doze de antidot a primit, vrăjitoare a poțiunilor?
- E vina ta! - Uau!
E vina tuturor!
Trebuia să avem grijă unii de alții, dar n-am făcut-o.
Asta a fost greșeala noastră fatală.
Mai ales pentru dna Hart.
Aș vrea să mergem acasă.
Nu putem. Nu ne putem întoarce.
Și n-ar trebui să mergem înainte. Nu fără înlocuitoare pentru vrăjitoarea verde.
- Oamenii nu pot fi înlocuiți. - Nu?
Ce-ar fi să invocăm... o vrăjitoare verde de rezervă?
Pe Drum?
Sunt atâtea lucruri care ar putea merge prost!
Oricum au mers multe prost.
Adică, nu suntem toate vrăjitoare fără sobor
și, implicit, nelegiuite? Nu?
Cred că trebuie să fim atente și explicite, dar mai ales atente.
Da. Bine spus!
Acum, are cineva o carte de vrăji?
Da. Bine.
Să fie puternică și înțeleaptă și pricepută în ceea ce face.
Să fie deșteaptă și să nu fie enervantă!
Și nu prea implicată politică.
Să arate bine.
Poate să aducă niște Advil?
Da. Bine.
Acum ce facem?
Acum așteptăm.
Vrăjitoria adevărată durează.
Vraja trebuie să coacă... să crească...
Agatha, ce ai făcut?
Cum adică ce am făcut? Ăsta a fost clar un efort de echipă.
O, Doamne, am transformat-o pe dna Hart în zombi?
- Ce vrajă am făcut? - De ce scrie așa mic?
Dnă Hart, tu ești?
Am auzit că dați o petrecere.
- Cum ai... - Eram prin apropiere.
Surpriză... doamna mea!
- Abia am invocat-o. - Avem nevoie de ea.
Ce faci?
Agatha, stai!
Salut! Eu sunt Rio.
- Bună! - Salut!
Bună!
Deci ești o vrăjitoare verde?
Nu chiar „o” vrăjitoare verde.
Mai degrabă Vrăjitoarea verde.
Ar trebui să mergem pe chestia asta, nu?
- Da. - Pe aici.
- Da, așa e. - Da?
Drumul vrăjitoarelor? Bine.
Da, e în regulă.
Deci, doamna periculoasă și carismatică s-a întors.
Vrei să vorbim despre asta?
Avem probleme, Agatha?
Adică mai multe decât aveam acum 10 minute?
Ia uitați!
Deci cum ni se pare? Putem avea încredere în ea?
Nu știm nimic despre ea.
Știm că Agatha o urăște. Aș zice că asta e de bine.
Sincer, nu știu ce să cred.
Îmi displace? Sau vreau să-i cer numărul?
- La fel simt și eu. - Nu?
Da. Adică...
- Bună! Ce faci? - Bună!
Bună!
Ce scorpie înfricoșătoare!
O luăm de la capăt.
Pas.
Deja avem o revoltă?
Alice!
Care e planul, Alice?
Ne întoarcem. Ocolim. Orice, numai să nu intrăm în casa aia.
Sunt de acord, dar e clar că Drumul nu e.
Deci cred că intrăm.
Luna în creștere.
Faza focului.
Bine.
Haide!
Nu beți nimic! Nu mâncați nimic!
Nu atingeți nimic!
Pare că e o poveste aici.
Ia uitați-vă la mine!
Serios! Încă puțin și putem să apărem pe o copertă de album.
Drumul se schimbă pentru sobor.
Drumul nu e subtil.
Ce urmează?
O încercare.
Acum fără trișat.
Eu?
Da, puștiule.
Doar mă gândeam la invitația de pe șemineu.
Poate mai e o ghicitoare sau un indiciu și pentru asta.
Bine.
Nu.
Încerca să deschidă Drumul, nu-i așa? Prin concertele ei.
Fanii ei îi erau soborul.
La doi ani de la turneu,
a trebuit să vândă catalogul ca să păstreze casa.
Deci cum e? Sunt mișto sau țăcănită?
Câte puțin din ambele, sa fiu sinceră.
Alice!
- Alice, nu! - „Nu” ce?
- Poftim? - „Nu” ce?
Ce „nu ce”?
Ce...?
Cioc-cioc!
Cum merge căutarea puterii?
Merge.
Cine sunt oamenii ăștia?
Sunt noii mei prieteni buni.
Mă simt nerăbdătoare.
Simt c-aș vrea să fac ceva rău.
Ai ajuns devreme.
N-a depins de mine.
Magia, ca de obicei, a ales calea minimei rezistențe
și-a adus cea mai apropiată și potrivită candidată jos. Sau sus.
De ce l-ai adus pe băiatul ăla?
Ca să fim cât mai mulți.
Poate Drumul e ca Elveția.
Ce-ar fi să facem un armistițiu?
Nu știu.
O ultimă mare aventură.
- Tu și eu. - Ca pe vremuri?
Muncă și joacă.
Ar fi frumos, nu?
Am nevoie de vrăjitoarele astea să mă ducă la capăt.
Deci, spune-mi...
Ce urmează?
Am plăcerea să te văd făcând ce te pricepi mai bine.
Și anume?
Să ucizi toate vrăjitoarele din jur.
Una câte una.
Și apoi?
Tu primești puterea,
și eu, cadavrele.
Hei! Nu vorbești așa despre soborul meu. Nu mai sunt genul ăla de vrăjitoare.
- Știam eu! - Fir-ar!
- Ce vrea să spună? - Despre ce vorbește?
Ce e asta?
Pardon! Credeam că-i un indiciu.
De ce ai crezut asta?
ASCULTĂ-MĂ
Se învârte invers.
Balada vrăjitoarelor.
- Fă-l să se oprească! - Oprește-l!
Am fost blestemați.
Cred că asta înseamnă că încercarea a început.
De ce zâmbești?
- E o turistă. - E psihopată.
Și nu se întâmplă nimic.
Poate blestemul nu-i așa rău.
Se mai simte cineva...
Cum?
Mă simt mai ușoară.
Ce e, Lilia? Ce e în neregulă?
Arde!
- Ce îi face asta? - Cum oprim asta?
Alice, protejeaz-o!
Pot să iau ăsta?
Dă-o de pe mine!
Arde!
Vreau să desenați un cerc în jurul meu chiar acum.
- Ești bine? - Deci rupem un blestem.
Buchete de fumigație? O baie cu sare?
Ce-ar fi să o găsim pe vrăjitoarea care a făcut vraja și să vorbim cu ea?
Odată răzbunarea pornită, nu o poți opri.
Atunci, ce facem?
Nu poți opri un blestem decât înfruntându-l.
Nu!
Mai repede!
Umerii ei!
Am și eu la fel?
Auziți asta?
Ce e asta?
Este blestemul.
Muzica inversată.
Cum e cântecul, de fapt?
Balada Drumului vrăjitoarelor
Tu ai fost, nu-i așa? Tu l-ai adus aici.
Las-o în pace, Agatha!
Nu am crezut că e real.
Am crezut că e din cauza mea, că e vina mea
că nu pot să păstrez un loc de muncă,
că distrug tot ce ating,
că nu am putut să o salvez.
M-am convins că sunt semne din naștere.
Deși avea și ea la fel.
Stai, vorbim de un blestem transgenerațional?
- Biata de tine! - Bieții de noi!
Acum avem toți blestemul familiei ei.
Îmi pare rău.
Hei!
Am fost atacat de blestem.
Asta înseamnă că fac parte din sobor? La bine și la rău.
Nu merg prea multe bine în grupul ăsta.
Se simte bine?
Și acum ce? Trăiești în cercul ăla?
Poate.
Pari bine. Ești bine?
Care e planul, Agatha?
Așa e. Asta e soluția.
Nu, nu e.
Ce?
Trebuie să cântăm Balada Lornei.
Eu nu cânt piesa aia!
Toate indiciile duc spre o cântare.
La ce ar ajuta?
Balada deschide Drumul. Am făcut asta. Suntem aici.
Dar versiunea Lornei e diferită.
Ce voia Lorna de la Drum?
Ce intenție avea?
Să-și salveze fata.
Trebuia să arzi ca un chibrit cu mult timp în urmă, dar iată-te!
Posacă și dezorientată, dar vie.
Asta pentru că în fiecare clipă,
undeva, cineva cântă piesa aia pe care o urăști atât.
Balada Lornei e o vrajă de protecție.
Te-a protejat pe tine.
Poate acum ne poate proteja pe noi.
Bun. Cine cântă la pian? Lilia?
Nu. Nu, eu am studiat cimbale. Și puțin nai.
- Bine. Jen. - Balet.
Zău așa, oameni buni!
- Eu cânt la chitară. Oarecum. - Bun, grozav.
Jen, tu ești basul.
- Eu sunt tot în cerc... - Jen!
Ei, ce să vezi! Cimbale.
Alice!
Alice, cântă bine, cântă tare și poate nu murim.
- Agatha! - Cântați!
Mi-am găsit menirea
În odios și sfânt
Iubirea mea din apă
Aer, foc, pământ
Dar vraja mea Va rezista
Cât i-a fost sortit...
Cred că funcționează.
Pe Drum pornesc
Și îndrăznesc Să risc tot ce-am primit
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor
De mă vei urma
Ne vom încununa
Grozav! Foc!
E furios!
N-o mai lălăi! Cântă ca o vrăjitoare!
Eu cunosc puterea Din codru-ntunecat
Și am dansat în cercul De sacru și păcat
Drum nemilos Primejdios
El mă va răsplăti
Poarta ta Spre dragostea
Ce nu se va sfârși
Pornim pe
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor
Sânge, lacrimi, os
Viclean și credincios
Când sunt departe
Cântecul poate
Să te-aline, dacă vei cădea
Printre cuvinte
Vreau să-ți aduci aminte
Fără teamă, tu vei putea
Continua!
Pornim pe
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor...
Blestemul!
Îl văd!
Îl pot ucide.
Vrăjitoarelor
Drumul ielelor
Vrăjitoarelor
Drumul lor
Oricât ar șerpui
Ne vom reîntâlni
Ne vom reîntâlni!
Am reușit?
- A dispărut! - A dispărut?
Ieșirea!
Am reușit! Ura!
Puștiule! Ce s-a întâmplat? Ce are?
Sângerează.
Trebuie să îl scoatem de aici.
- Ușor! - Atenție la cap!
- Cu grijă! Ușor! - Bine, ține!
- E prea mult sânge! - Țin eu.
Ce mai putem face?
- E tânăr. E puternic... - Nu!
Nu!
Jen, de ce ai nevoie, Jen? De ce ai nevoie?
Jen!
Apă și lumina lunii.
Bine.
Repede!
Bine, gata. Gata.
- Ține asta! - Bine.
Trei de spade.
- Cred că îi faci mai rău. - Stai!
Îi faci mai rău!
Jennifer...
Uite ce ai făcut!
Să-l mutăm undeva mai comod!
Da.
Nu m-am considerat niciodată doar o vrăjitoare.
Sunt la a unsprezecea generație de vraci și moașe.
Moașă...
Cum ai fost legată?
Am fost invitată în nou-nouța Asociație de Obstetrică din Greater Boston.
Să-mi împărtășesc experiența.
A fost o capcană.
Încă nu știu cum a făcut-o.
M-a lăsat fără magie.
S-a zis cu „Nu face rău!”
Când a murit mama,
am încetat să cred tot ce m-a învățat.
Am fost atât de furioasă!
O parte din mine spera ca Drumul să nu fie real,
să pot rămâne furioasă.
Pentru că...
Acum știi. Totul a fost pentru tine.
Și asta te întristează.
Așa e.
Tristețea e mai bună decât furia.
Uite! Pune asta pe punctele de presiune!
De ce?
Pentru că miroase frumos.
Mersi, Jen.
Știți ce e cel mai rău la a fi vrăjitoare?
Toate preconcepțiile și zvonurile scandaloase.
Că vorbim cu caprele.
Că toate avem un sfârc în plus.
Voi n-aveți sfârcuri în plus? Eu sunt plină de sfârcuri.
- Vreți să vedeți? - Nu, mulțumesc.
E în viață. Grozav!
Agatha!
Tu m-ai pus sub sigiliu?
Nu.
De fapt, nu știu.
Un sigiliu funcționează și asupra celei care îl leagă.
De asta nu le prea folosim. Sunt foarte enervante.
Poate fi anulat?
Sigiliile sunt distruse. Nu anulate.
Și, înainte să întrebi „Cum?” cu vocea aia curioasă a ta...
Răspunsul e „Când nu mai sunt necesare.”
Nu trebuie să știi numele unei persoane ca să știi cine e.
Atenție, să nu-mi spui ceva drăguț!
Nici vorbă!
Agatha...
Ce s-a întâmplat cu fiul tău?
Fă-te bine! Nu stăm mult aici.
Ia uitați!
- Ce e asta? - Mușcătură de vampir.
Chiar înainte să-i scot celălalt dinte.
Chiar nu ne puteam suferi la început,
dar acum...
Acum ce?
Lilia, unde-ți fuge gândul?
Cum este?
- Vorbăreț. - Ăsta e un semn bun.
Agatha, ne arăți rănile tale de război?
Păi...
Andrea în cot.
Ați auzit vreodată de Fiicele Libertății?
- Nu. - Nu.
Exact!
Am eu o cicatrice.
- Ba nu ai. - Ba am.
Cu mult timp în urmă, am iubit pe cineva.
Și a trebuit să fac ceva ce nu am vrut să fac,
deși era treaba mea.
Și am rănit-o.
Ea e cicatricea mea.
Mă duc să mă dezmorțesc.
Să nu crezi cumva că am uitat ce ai spus în studioul de înregistrări!
Agatha?
Băiatul ăla nu e al tău.
INSPIRAT DUPĂ Benzile desenate Marvel
MARVEL TELEVISION prezintă
O PRODUCȚIE Kevin Feige
Agatha de la bun început
Subtitrarea: Alexandra Ionita